La veu de les Heures Núm 4 - CES Les Heures
La veu de les Heures Núm 4 - CES Les Heures
La veu de les Heures Núm 4 - CES Les Heures
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
EDITORIAL<br />
Solidaritat SOS<br />
De patents i medicines<br />
Parla l’A.P.A.<br />
Tenim una campiona<br />
LABORAL<br />
Un estiu a Anglaterra<br />
VIURE EN SOCIETAT<br />
L’odisea <strong>de</strong> comprar un formatge<br />
Philosophari humanum est<br />
Viure el moment<br />
Una lucha sin fin<br />
CURIOSITATS<br />
Evolución <strong>de</strong> la herramienta para escribir<br />
VIATGES<br />
El joc <strong>de</strong> <strong>les</strong> pistes<br />
PROMOCIÓ 2000—2001.<br />
Fotografies <strong>de</strong> tots els cursos <strong>de</strong> la promoció<br />
3<br />
4<br />
5<br />
6<br />
7<br />
8<br />
9<br />
10<br />
12<br />
NARRACIONS GUANYADORES<br />
EN EL CERTAMEN<br />
SANT JORDI 2001<br />
OPINIÓ<br />
El plaer? <strong>de</strong> la lectura<br />
CRÒNIQUES DE LA ESO<br />
Tot un mèrit: onzens entre 421<br />
Crèdit a la costa<br />
Perduts entre els llibres<br />
Crèdit <strong>de</strong> Síntesi a la neu<br />
Tres dies a Altafulla<br />
MÚSICA<br />
Des<strong>de</strong> el otro lado<br />
TALLER<br />
Experimentem amb coets<br />
PASSATEMPS<br />
Curs 00 - 01 JUNY <strong>Núm</strong> 4<br />
EQUIP DE REDACCIÓ<br />
Àngels <strong>de</strong> Sola<br />
Maite Llorens<br />
Ramón Riera<br />
Joan Marimon<br />
Tomàs Miralbes<br />
COORDINADOR<br />
M. Loizu<br />
CORRECCIÓ<br />
Angels Cami, Dolors Asbert<br />
Rosa Víctor<br />
EDITA<br />
Col·legi LES HEURES, Plaça Ricard Vinyes, 6<br />
IMPRIMEIX<br />
Gràfiques Off7, S.A. Dip.Legal L619-99<br />
PORTADA<br />
M.L.M<br />
Marcos Céspe<strong>de</strong>s<br />
Equip 3r ESO<br />
Pilar Guembe<br />
Sefa<br />
Xesca Tiell<br />
14<br />
17<br />
18<br />
19<br />
20<br />
21<br />
22
xtracte <strong>de</strong> la revista setmanal <strong>de</strong>l diari " <strong>La</strong> Vanguardia" <strong>de</strong> l’1<br />
E d'abril <strong>de</strong> 2001.<br />
" Tres milions <strong>de</strong> morts al 2000 i 36 milions d'infectats <strong>de</strong> la Sida".<br />
" A Occi<strong>de</strong>nt, els antirretrovirals permeten perllongar la vida <strong>de</strong>l malalt,<br />
però el seu preu impe<strong>de</strong>ix l’accés a aquests medicaments <strong>de</strong>ls països<br />
<strong>de</strong>l 3r món."<br />
" El 92% <strong>de</strong> la població mundial no té accés més que al 8% <strong>de</strong>ls<br />
medicaments contra la SIDA que es compren en tot el planeta".<br />
" <strong>La</strong> investigació solament <strong>de</strong>dica el 0,2% a malalties relaciona<strong>de</strong>s amb<br />
la pobresa, com la tuberculosi. Aquesta malaltia s'ha convertit en una<br />
<strong>de</strong> <strong>les</strong> pitjors plagues <strong>de</strong>l món pobre; cada 15 segons mor una persona<br />
per aquesta causa."<br />
" <strong>Les</strong> lleis internacionals no permeten la fabricació <strong>de</strong> medicaments<br />
genèrics acabats <strong>de</strong> patentar tot i que el seu cost permetria l’accés <strong>de</strong>ls<br />
pobres a aquestes me<strong>de</strong>cines."<br />
Pensem que sobren els comentaris davant aquest panorama apocalíptic,<br />
no obstant això i <strong>de</strong>s d'aquesta mo<strong>de</strong>sta publicació, volem donar el<br />
nostre suport a <strong>les</strong> diverses ONG's com Oxfam, Médicos sin fronteras i<br />
altres. Aquestes organitzacions promouen una campanya <strong>de</strong> pressió als<br />
governs i laboratoris perquè s'humanitzin els acords <strong>de</strong> l’Organització<br />
Mundial <strong>de</strong>l Comerç (OMC) i es consi<strong>de</strong>ri la salut com un bé públic, un<br />
dret humà i no un producte comercial.<br />
Si això s'aconsegueix, es podria evitar la mort d'onze milions <strong>de</strong><br />
persones al món per malalties que actualment es curen.<br />
T<br />
3<br />
ota aquesta exposició és un<br />
resum d’un recull d’opinions <strong>de</strong><br />
SOS - Àfrica i altres organismes<br />
extretes d’Internet.<br />
Els laboratoris que tenen el monopoli<br />
d’un <strong>de</strong>l medicaments que curen la<br />
meningitis, una <strong>de</strong> <strong>les</strong> malalties<br />
relaciona<strong>de</strong>s amb el Sida, venen la<br />
dosis diària a 2.500 ptes. quan els<br />
laboratoris locals <strong>de</strong> Tailàndia van<br />
començar a produir genèrics que es<br />
venien a 125 ptes. <strong>Les</strong> indústries<br />
farmacèutiques <strong>de</strong> Tailàndia també<br />
produeixen el AZT genèric i el preu ha<br />
baixat un 75%.<br />
En els retrovirals els laboratoris Bristol -<br />
Myers Squib venen un fàrmac (ddl)<br />
per un programa pilot en Uganda per<br />
28.000 ptes mensuals. Es té<br />
constància que el govern d’Estats Units<br />
va finançar el seu <strong>de</strong>senvolupament i<br />
<strong>les</strong> ONG’s <strong>de</strong>manen que sigui més<br />
barat però, el laboratoris addueixen<br />
que ells van comprar la patent i van<br />
invertir en assajos clínics.<br />
No obstant alliberar <strong>les</strong> patents no<br />
sembla la solució. Moltes patents <strong>de</strong>ls<br />
principals fàrmacs que es consi<strong>de</strong>ren<br />
<strong>de</strong> primera necessitat ja han caducat i<br />
continua sent irregular la seva<br />
distribució. Tan sols la meitat <strong>de</strong>l nens<br />
d’Uganda són vacunats i l’aigua<br />
potable solament cobreix al 30% <strong>de</strong> la<br />
població.<br />
En el cas <strong>de</strong> la tuberculosi s’han hagut<br />
d’enfrontar amb obstac<strong>les</strong> tant<br />
elementals com la falta d’electricitat<br />
per realitzar <strong>les</strong> proves <strong>de</strong> diagnosi. Per<br />
últim, molts africans seropositius<br />
necessiten més els aliments que <strong>les</strong><br />
me<strong>de</strong>cines i això per als occi<strong>de</strong>ntals<br />
resulta massa abstracte.<br />
Per acabar, recor<strong>de</strong>m el títol <strong>de</strong><br />
l’editorial i aquesta frase <strong>de</strong> Paolo<br />
Freire que sembla que no li falta raó.<br />
“En el conflicte entre el po<strong>de</strong>rós i el<br />
<strong>de</strong>sposseït, no intervenir-hi no significa<br />
ser neutral, sinó posar-se al costat <strong>de</strong>l<br />
po<strong>de</strong>rós”.<br />
M.L.M
4<br />
L<br />
’associació <strong>de</strong> mares i pares<br />
<strong>de</strong> l’escola <strong>Les</strong> <strong>Heures</strong><br />
organitza, coordina i impulsa<br />
conjuntament amb l’escola <strong>les</strong><br />
diferents activitats extraescolars que<br />
es realitzen al centre al llarg <strong>de</strong> tot el<br />
curs.<br />
Aquest any, com a novetat, us hem<br />
d’informar <strong>de</strong> la creació <strong>de</strong>l club<br />
fe<strong>de</strong>rat <strong>de</strong> voleibol <strong>Les</strong> <strong>Heures</strong> * Sant<br />
Jaume.<br />
És per a nosaltres una satisfacció<br />
haver creat aquest club fe<strong>de</strong>rat<br />
juntament amb l’AMPA <strong>de</strong>l col.legi<br />
Sant Jaume i amb un grup <strong>de</strong><br />
professors <strong>de</strong> tota l’agrupació<br />
ajudats pels entrenadors <strong>de</strong><br />
voleibol .<br />
Volem que <strong>les</strong> nostres fil<strong>les</strong> i els<br />
nostres fills, continuïn a l’escola amb<br />
els seus monitors i amb els seus<br />
companys practicant el seu esport<br />
Blanca Espino Torrel<strong>les</strong> alumna <strong>de</strong> 2n d’ESO, és una<br />
component <strong>de</strong>l grup THE ANGELS que ha guanyat el<br />
primer campionat nacional <strong>de</strong> Funk-Hip hop <strong>de</strong> Orthos<br />
a Barcelona.<br />
Felicitats a la guanyadora.<br />
preferit, ampliant el territori<br />
competitiu, els entrenaments i la<br />
seva participació en aquest<br />
meravellós esport. Gairebé tothom<br />
coneix d’una forma o d’una altra la<br />
capacitat <strong>de</strong> coordinació<br />
psicomotriu que té el voleibol i els<br />
beneficis que això comporta als<br />
alumnes que el practiquen. I, és per<br />
això que ens vam encisar en<br />
l’aventura <strong>de</strong> la creació d’un nou<br />
club, que faci costat al ja veterà club<br />
d’esquí.<br />
El dia 26 <strong>de</strong> maig es va fer la<br />
presentació oficial <strong>de</strong>l nou club,<br />
amb una concurrència <strong>de</strong><br />
practicants, amics, familiars, pares,<br />
professors i entrenadors i es van<br />
repartir unes samarretes<br />
i<strong>de</strong>ntificatives a tots/es els jugadors/<br />
es, obsequi <strong>de</strong> <strong>les</strong> dues<br />
associacions <strong>de</strong> pares i mares.<br />
Des d’aquesta revista volem animar<br />
tots els alumnes <strong>de</strong> l’Agrupació<br />
Pedagògica Sant Jaume * <strong>Les</strong><br />
<strong>Heures</strong> a fer-se soci d’aquest club<br />
que acaba <strong>de</strong> néixer i que espera<br />
comptar amb l’ajut <strong>de</strong> tots nosaltres<br />
per tirar endavant.<br />
AMPA DE LES HEURES
Departament <strong>de</strong> la Borsa <strong>de</strong> Treball: Una experiència <strong>de</strong> pràctiques en empreses a Anglaterra<br />
A l’estiu tothom va <strong>de</strong> viatge per<br />
<strong>de</strong>scansar i els estudiants<br />
Després d'aquestes dues setmanes<br />
vàrem començar <strong>les</strong> pràctiques en<br />
esperem l'estiu per no haver d'anar a empreses <strong>de</strong> la ciutat. <strong>Les</strong> pràctiques<br />
classe i po<strong>de</strong>r fer allò que més ens eren <strong>de</strong> 9:00 a 15:00 i <strong>de</strong>sprés<br />
agrada.<br />
temps. Això em va ensenyar el<br />
Imagineu-vos un estiu sense pares ni funcionament d'una empresa<br />
<strong>de</strong>ures, a l’estranger i sense cap estrangera i va ser fascinant.<br />
amic. Segur que us fa por però Els caps <strong>de</strong> setmana anàvem<br />
curiositat alhora. Doncs aquest estiu d’excursió per conèixer altres ciutats<br />
va ser així per a mi.<br />
importants com: Londres,<br />
Tot va començar uns mesos abans Cambridge, Matlock. També vàrem<br />
<strong>de</strong> l'estiu, quan l’escola ens va fer unes visites a <strong>les</strong> rodalies <strong>de</strong> la<br />
comentar que hi havia una ciutat, llocs obligats <strong>de</strong> visitar com:<br />
convocatòria <strong>de</strong> beques per anar a Sherwood Forest. que és el bosc <strong>de</strong><br />
fer pràctiques en empreses a Robin Hood; la casa <strong>de</strong> Lord Byron.<br />
Anglaterra i França. Jo ja havia El més difícil fou l'acomiadament cap<br />
participat en molts <strong>de</strong>ls intercanvis a Espanya. Aquest viatge sí que ha<br />
que preparava l'escola (a canviat la meva vida i la veritat, ho<br />
Cheltenham, a Paris, ...) però creia tornaria a fer i <strong>les</strong> pràctiques<br />
que no hi tornaria. Doncs al cap realitza<strong>de</strong>s en empreses estrangeres<br />
d'un parell <strong>de</strong> mesos d'haver són molt valora<strong>de</strong>s a I’ hora <strong>de</strong><br />
concertat la beca me la van buscar feina.<br />
concedir.<br />
Arribà el dia esperat, el 19 <strong>de</strong> juliol<br />
va comença la meva aventura: vam<br />
anar amb cotxe fins a Madrid on ens<br />
reunirem 160 estudiants d'arreu<br />
d'Espanya.<br />
A l’avió ja començàvem a buscar la<br />
gent que anava a la mateixa ciutat,<br />
Tot això va ser possible gràcies al<br />
Vam arribar a Anglaterra<br />
concretament a Manchester i ara<br />
ens separen per ciutats a <strong>les</strong> que<br />
anem York, Leeds. Bath,<br />
Nottingham..., als <strong>de</strong> Nottingham<br />
encara ens que<strong>de</strong>n un parell d'hores<br />
fins arribar-hi.<br />
A Anglaterra tots vivíem en una<br />
família diferent, jo vivia als afores <strong>de</strong><br />
Nottingham molt a prop <strong>de</strong>l bosc.<br />
Era un barri molt bonic anomenat<br />
Gedling, però per a mi massa lluny,<br />
a una hora amb autobús, sort que<br />
els autobusos funcionen <strong>de</strong> faula,<br />
sinó més d'un dia no hagués pogut<br />
anar a l’escola ni a fer <strong>les</strong> Departament d'Ensenyament que va<br />
pràctiques. <strong>Les</strong> dues primeres convocar <strong>les</strong> beques i també a<br />
setmanes a Anglaterra <strong>les</strong> l'escola <strong>Les</strong> <strong>Heures</strong> que em va fer<br />
aprofitàrem per anar a classe, arribar la convocatòria. Només puc<br />
aprenguérem moltes coses dir una cosa: moltes gràcies a<br />
relaciona<strong>de</strong>s amb Anglaterra i aquestes persones que van fer<br />
Nottingham: EFL (classes d'anglès, possible el viatge.<br />
vocabulari general), cultura (cultura<br />
<strong>La</strong>ura Cobo<br />
ang<strong>les</strong>a i <strong>de</strong> la ciutat), Business<br />
(Cicle Formatiu <strong>de</strong> Grau Superior <strong>de</strong><br />
(ang<strong>les</strong> <strong>de</strong> negocis) and IT<br />
Secretariat <strong>de</strong> Direcció)<br />
(informàtica). <strong>Les</strong> classes tenien un<br />
horari molt diferent al nostre <strong>de</strong><br />
9:00 a 12:30 i <strong>de</strong> 14:00 a 15:40, a<br />
la tarda fèiem diverses activitats com<br />
anar al karaoke, al mega zone...<br />
5
6<br />
A<br />
vui he sortit a comprar<br />
formatge per a la família, he<br />
pensat que hauria <strong>de</strong> distingir entre<br />
el formatge que donarem als nens,<br />
amb tota l’energia possible, i el que<br />
ens menjarem nosaltres, que haurà<br />
<strong>de</strong> ser més suau, perquè hem <strong>de</strong><br />
controlar el nostre sobrepes.<br />
Quan he arribat a la secció <strong>de</strong><br />
formatges <strong>de</strong>l supermercat m'he fixat<br />
que uns tenien l’embolcall <strong>de</strong> color<br />
vermell i uns altres que el tenen <strong>de</strong><br />
color groc. Dubitatiu amb l’elecció,<br />
he mirat l’etiqueta, per <strong>veu</strong>re si tenia<br />
més da<strong>de</strong>s per tal <strong>de</strong> fer la compra<br />
ben feta, en el <strong>de</strong> color vermell,<br />
indica amb lletres ben grosses<br />
"Formatge <strong>de</strong> llet <strong>de</strong> vaca, amb tota<br />
l’ energia <strong>de</strong> la llet", mentre que en<br />
el groc hi posa "formatge semi, i<strong>de</strong>al<br />
per cuidar la línia". No hi ha dubte,<br />
l’elecció que he fet era bona, i <strong>les</strong><br />
lletres grans <strong>de</strong> l’etiqueta m'ho<br />
confirmen.<br />
També he mirat si en algun racó <strong>de</strong><br />
l’etiqueta hi ha més informació, i<br />
evi<strong>de</strong>ntment l’he trobada. En el <strong>de</strong><br />
color vermell hi posa "Formatge<br />
gras", mentre que en el <strong>de</strong> color gros<br />
El nostre secret no és<br />
vendre molt: és<br />
mantenir els equips en<br />
perfecte estat <strong>de</strong><br />
funcionament, per<br />
evitar el seu <strong>de</strong>sgast.<br />
Només comercialitzem<br />
aquells equips que<br />
ens ofereixen una<br />
garantia total <strong>de</strong><br />
q u a l i t a t i<br />
funcionament.<br />
i posa "Formatge semigras". Aquesta<br />
és una altra dada que confirma que<br />
l’elecció ha estat la correcta.<br />
Posats a fer <strong>les</strong> coses ben fetes, m'he<br />
tret <strong>les</strong> ulleres <strong>de</strong> <strong>veu</strong>re-hi <strong>de</strong> prop<br />
perquè en l’etiqueta hi ha unes altres<br />
lletres que quasi no es <strong>veu</strong>en, i he<br />
pogut entre<strong>veu</strong>re unes sig<strong>les</strong> i uns<br />
Formatges que en principi eren<br />
molt diferents, en la pràctica<br />
son exactament iguals, l’únic<br />
que canvia és el color <strong>de</strong><br />
l’embolcall.<br />
números, forçant la vista, he pogut<br />
llegir en el formatge <strong>de</strong> color vermell<br />
"46 % Extracte Sec i 95 % Matèria<br />
Grassa", mentre que en el <strong>de</strong> color<br />
groc hi posa "96 % E.S./45 % M.G.".<br />
Jo, que sóc observador, m'he adonat<br />
que la composició d'un i altre<br />
formatge és la mateixa.<br />
Aquesta última observació m'ha tirat<br />
per terra tota la teoria <strong>de</strong> la compra<br />
i característiques <strong>de</strong>ls formatges que<br />
tenia abans, <strong>de</strong> manera que els<br />
formatges que en principi eren molt<br />
diferents, en la pràctica són<br />
exactament iguals, l’únic que canvia<br />
és el color <strong>de</strong> l’embolcall. Donada<br />
aquesta situació, he mirat l’altra<br />
etiqueta important que porten els<br />
formatges, la <strong>de</strong>l preu. Hi ha una<br />
diferència <strong>de</strong> preu consi<strong>de</strong>rable<br />
entre l’un i l’altre, <strong>de</strong> manera que,<br />
cansat <strong>de</strong> tanta investigació, he<br />
agafat senzillament el més econòmic<br />
i d'aquest en menjarem tots.<br />
NOTA:<br />
Tant un formatge com l’altre<br />
compleixen amb la reglamentació<br />
oficial per l’etiquetatge <strong>de</strong>ls formatges.<br />
Classificació <strong>de</strong>ls formatges segons els<br />
greix: Extragras (contingut <strong>de</strong> matèria<br />
grassa <strong>de</strong>l 60%, com a mínim). Gras<br />
(contingut <strong>de</strong> matèria grassa <strong>de</strong>l 95%<br />
al 60%). Semigras (contingut <strong>de</strong><br />
matèria grassa <strong>de</strong>l 25% al 95%).<br />
Semi<strong>de</strong>snatat (contingut <strong>de</strong> matèria<br />
grassa <strong>de</strong>l 10% al 25%). Desnatat<br />
(contingut <strong>de</strong> matèria grassa inferior al<br />
10%).<br />
JOAN<br />
QUÈ ÉS ILERDENSE DE COPIADORES ?<br />
ler<strong>de</strong>nse <strong>de</strong> Copiadores és una empresa especialitzada en equips <strong>de</strong> reprografía<br />
I dintre <strong>de</strong> la gamma <strong>de</strong> màquines d’ofimàtica. Des <strong>de</strong> la comercialització al Servei<br />
Tècnic, sempre ha mantingut una i<strong>de</strong>a clara: Donar la màxima qualitat <strong>de</strong> productes i<br />
serveis a tots els seus clients. Com s’aconsegueix? Per començar solament<br />
comercialitzem aquells equips que ofereixen una garantia total <strong>de</strong> qualitat i<br />
funcionament, així com una programació <strong>de</strong> totes <strong>les</strong> formacions tècniques necessàries,<br />
una agilitat total quant a consumib<strong>les</strong> i una ràpida disponibilitat <strong>de</strong> recanvis. Un altre<br />
factor molt important és el nostre assessorament al client, abans d'instal·lar un equip és<br />
precís un estudi previ <strong>de</strong> <strong>les</strong> necessitats actuals i futures, perquè així s’aconsegueix una<br />
màxima rendibilitat amb un cost mínim i això no és tot, un excel·lent funcionament <strong>de</strong><br />
l’equip, gràcies al nostre seguiment tècnic especialitzat en mantenir tots els equips en<br />
perfecte estat.<br />
Una <strong>de</strong> <strong>les</strong> filosofies que ens mantenen en uns alts nivells <strong>de</strong> competitivitat, és el<br />
nostre compromís en mantenir els equips tants anys com sigui possible, oferint el<br />
servei tècnic gratuït per temps in<strong>de</strong>finit, d’aquesta manera aconseguim que els nostres<br />
clients no hagin <strong>de</strong> fer canvis amb molta freqüència.<br />
Ens comprometem a<br />
mantenir els nostres<br />
productes al màxim<br />
d’anys possib<strong>les</strong>, per<br />
això oferim el Servei<br />
Tècnic gratuït per temps<br />
in<strong>de</strong>finit.
Los ciudadanos <strong>de</strong>ben conocer lo justo para po<strong>de</strong>r sentir lástima <strong>de</strong> ellos y seguir funcionando<br />
como un amasijo <strong>de</strong> autómatas compacto y fácil <strong>de</strong> manejar.<br />
N<br />
o resulta muy difícil imaginar<br />
cómo sería el mundo sin filosofía.<br />
Sólo tenemos que intentar atisbar<br />
el final <strong>de</strong>l camino por el que vamos.<br />
Es sintomático que nuestra sociedad<br />
haya comenzado a <strong>de</strong>spreciar las Humanida<strong>de</strong>s<br />
justo cuando más las necesita.<br />
<strong>La</strong> cultura <strong>de</strong>l pelotazo, los justificadores<br />
<strong>de</strong> la corrupción, los que utilizan<br />
el po<strong>de</strong>r para su propio beneficio,<br />
los manipuladores sin escrúpulos, los<br />
ingenieros socia<strong>les</strong>, ven en el filósofo,<br />
en el humanista, un peligro, por ser el<br />
único que pue<strong>de</strong> <strong>de</strong>nunciar su status.<br />
Los últimos años <strong>de</strong> aplicación <strong>de</strong> la<br />
LOGSE han sido nefastos para la filosofía.<br />
Hemos visto reducirse los contenidos<br />
filosóficos y <strong>de</strong> humanida<strong>de</strong>s en<br />
los currículos <strong>de</strong> la Educación Secundaria.<br />
El Decreto <strong>de</strong> Humanida<strong>de</strong>s ha<br />
intentado paliar el error, pero ha llegado<br />
tar<strong>de</strong> y mal. A parte <strong>de</strong> encrespar<br />
a los profesiona<strong>les</strong> implicados, lo<br />
que el Ministerio ha conseguido es<br />
reducir los contenidos humanísticos,<br />
no eliminarlos. Sin embargo, cualquiera<br />
pue<strong>de</strong> darse cuenta <strong>de</strong> que lo primero<br />
llevará a lo segundo. Si se consigue<br />
reducir los contenidos <strong>de</strong> materias<br />
humanísticas y filosóficas, las Humanida<strong>de</strong>s<br />
y la Filosofía acabarán muriendo.<br />
El planteamiento estratégico resulta<br />
perfecto: arrinconar a la Filosofía y<br />
<strong>de</strong>jarla morir. Si no curamos las heridas,<br />
en unos años el filósofo será un<br />
pobre diablo que clamará en el <strong>de</strong>sierto<br />
y sus verda<strong>de</strong>s ya nadie podrá<br />
enten<strong>de</strong>r. Será, como en el ejemplo<br />
XXXII <strong>de</strong> Don Juan Manuel, el único<br />
que verá al rey <strong>de</strong>snudo, pero ya nadie<br />
será capaz <strong>de</strong> creerle. Y acabará<br />
llorando su impotencia como Heráclito<br />
<strong>de</strong> Éfeso (nota: al filósofo griego Heráclito<br />
se le suele representar llorando).<br />
Pero el peor parado no será el filósofo,<br />
sino el propio ser humano. Al ciudadano<br />
futuro le habrán enseñado<br />
que existieron ciertos seres, llamados<br />
filósofos, que se empeñaron en pensar<br />
y terminaron llorando. Se le infundirá<br />
el “miedo a pensar”, el “horror metaphysicus”,<br />
por emplear la expresión <strong>de</strong><br />
Kolakowski, y se le convencerá para<br />
que produzca y obe<strong>de</strong>zca. Los gobernantes<br />
futuros campearán a sus anchas<br />
guiando adon<strong>de</strong> quieran a sus<br />
súbditos robotizados, con la única<br />
preocupación <strong>de</strong> acallar <strong>de</strong> vez en<br />
cuando la voz insultante <strong>de</strong> algún loco<br />
filósofo.<br />
<strong>La</strong> forma <strong>de</strong> acallar a la Filosofía es<br />
reducirla a “lo especializado”, lo cual<br />
se consigue, en primer lugar, quitándole<br />
créditos en la Educación Secundaria.<br />
A los filósofos hay que recluirlos<br />
en sus viejas bibliotecas, único lugar<br />
don<strong>de</strong> podrán ir soportando las terrib<strong>les</strong><br />
crisis nerviosas que <strong>les</strong> produce su<br />
extraña enfermedad. El resto <strong>de</strong> los<br />
ciudadanos <strong>de</strong>ben conocer lo justo<br />
para po<strong>de</strong>r sentir lástima<br />
<strong>de</strong> ellos y seguir<br />
funcionando como un<br />
amasijo <strong>de</strong> autómatas<br />
compacto y fácil <strong>de</strong><br />
manejar. Si logramos<br />
este tipo <strong>de</strong> sociedad,<br />
compuesta por individuos<br />
que no piensan,<br />
que no tienen sentido<br />
crítico -porque nadie<br />
<strong>les</strong> habrá enseñado-,<br />
el gobierno ya no será<br />
la actividad propia<br />
<strong>de</strong> hombres valerosos<br />
y sabios que tienen<br />
que conducirnos al<br />
bien común, sino un<br />
tipo <strong>de</strong> Ingeniería más<br />
con una “nota <strong>de</strong> corte”<br />
cada vez más baja.<br />
Y, entonces, como<br />
ya se dio cuenta Platón,<br />
la ciudad será<br />
<strong>de</strong>struida, porque habrá<br />
llegado el momento<br />
en que ya no<br />
la gobierne un auténtico<br />
filósofo.<br />
No en vano los griegos<br />
apreciaban tanto la<br />
educación, una educación<br />
esencialmente<br />
humanística encaminada<br />
a fortalecer los<br />
valores, a enseñar a<br />
vivir en sociedad y a<br />
confiar en las posibilida<strong>de</strong>s <strong>de</strong>l espíritu<br />
humano. Ellos fueron los <strong>de</strong>scubridores<br />
<strong>de</strong> la Filosofía como la actividad<br />
más propia <strong>de</strong>l ser humano. El hombre,<br />
por ser un animal racional, es<br />
también esencialmente filósofo, es,<br />
como dice Pascal “una simple caña,<br />
pero una caña que piensa”. En nuestro<br />
agitado mundo la filosofía no es un<br />
artículo <strong>de</strong> lujo, sino <strong>de</strong> primera necesidad.<br />
Esto no quiere <strong>de</strong>cir que todos<br />
<strong>de</strong>ban cursar la carrera <strong>de</strong> Filosofía,<br />
sino que la sociedad tiene el grave<br />
<strong>de</strong>ber <strong>de</strong> evitar que se extinga, aunque<br />
pensamos que eso es imposible, porque<br />
“philosophari humanum est”.<br />
Departament <strong>de</strong> Filosofia<br />
A v . P ra t d e la R ib a, 3 4 , a lte ll<br />
Tel. 973 23 68 49<br />
Fax 973 24 80 23<br />
25004 Lleida<br />
7
8<br />
na <strong>de</strong> <strong>les</strong> característiques <strong>de</strong>ls ado<strong>les</strong>cents radica en la passió<br />
U per l’immediatesa <strong>de</strong> <strong>les</strong> coses. Aquesta afirmació la faig amb<br />
coneixement <strong>de</strong> causa, <strong>de</strong>sprès d’haver conviscut molt <strong>de</strong> temps amb<br />
ells i d’haver-los observat atentament.<br />
Si bé és cert que el temps és un concepte d’allò més abstracte i que<br />
adquireix el seu valor real <strong>de</strong>penent <strong>de</strong>l context i <strong>de</strong> la situació, i que el nen<br />
aprén aquest coneixement a mesura que es va fent gran, l’ado<strong>les</strong>cent<br />
sembla haver-ho oblidat i no n’adquireix el seu valor real senzillament<br />
perquè no s’ho planteja.<br />
L’ara és l’únic segment <strong>de</strong>l temps que realment els interessa. Ho volen tot i<br />
ho volen ara. Volen gaudir <strong>de</strong>l moment: és com una mena <strong>de</strong> “carpe<br />
diem”, però revestit amb l’inconsciència <strong>de</strong> la immaduresa.<br />
<strong>Les</strong> conseqüències d’aquest “carpe diem” inconscient ni tant sols <strong>les</strong><br />
albiren, ni s’imaginen que existeixen, tot i que <strong>les</strong> saben perfectamentinformació<br />
els en sobra.<br />
Els que sobreviuen a aquestes experiències sense haver cremat tots els<br />
cartutxos, sovint agraeixen que els adults els hi haguem aturat els peus i els<br />
hi haguem donat una visió real <strong>de</strong> la situació.<br />
Si tots els seus <strong>de</strong>sitjos es veiessin satisfets immediatament, com serien<br />
capaços <strong>de</strong> superar el pas <strong>de</strong>l temps?, com podrien experimentar la il·lusió<br />
que <strong>de</strong>sperta el primer amor?<br />
Necessiten conèixer el significat <strong>de</strong> la paraula “no” y necessiten patir en <strong>les</strong><br />
seves pròpies carns el verta<strong>de</strong>r significat <strong>de</strong> l’irritant imperatiu “espera’t”.<br />
Només així podran trobar el veritable valor <strong>de</strong>l temps i també el <strong>de</strong> <strong>les</strong><br />
coses. Només així podran trobar el moment per examinar la seva vida<br />
perquè – com <strong>de</strong>ia Sòcrates- “Només la vida examinada és l’única que<br />
mereix ser viscuda”<br />
F. Tiell<br />
Aquests cursos estan adreçats a <strong>les</strong> persones atura<strong>de</strong>s majors <strong>de</strong> 25 anys<br />
Feu un curs amb contingut <strong>de</strong> temes<br />
administratius i/o informàtics per<br />
reforçar o assolir els vostres<br />
coneixements.<br />
COMPTABILITAT<br />
INFORMATITZADA<br />
Adreçat: aturats majors <strong>de</strong> 25 anys<br />
Total hores curs: 200<br />
Horari: 9 a 13h<br />
Inici: 5 <strong>de</strong> setembre<br />
Finalització: 20 <strong>de</strong> novembre<br />
Contingut:<br />
- Comptabilitat<br />
- Comptabilitat informatitzada<br />
- Català<br />
- S.h.– T.r.f<br />
- Medi ambient<br />
A P L I C A C I O N S<br />
INFORMÀTIQUES DE GESTIÓ<br />
Adreçat: aturats majors <strong>de</strong> 25 anys<br />
Total hores curs: 315<br />
Horari: 9 a 14h<br />
Inici: 6 <strong>de</strong> setembre<br />
Finalització: 12 <strong>de</strong> <strong>de</strong>sembre<br />
M uchas veces las personas<br />
creen que luchando para<br />
conseguir “sus” (nuestros) <strong>de</strong>rechos,<br />
“su” (nuestra) oportunidad <strong>de</strong><br />
cambiar las cosas y sobretodo<br />
“su” (nuestra) libertad, ya han<br />
conseguido sus fines.<br />
Pero yo me pregunto, ¿cómo la<br />
vida pue<strong>de</strong> ser tan dura para<br />
algunos? ¿Es que acaso no luchan<br />
con suficiente energía?, o tal vez<br />
“sus” (<strong>de</strong> ellos) obstáculos son<br />
mayores que los nuestros.<br />
Tener una casa, un trabajo y vivir<br />
una vida tranquila sin esperar a que<br />
un día, vengan unos señores a tu<br />
casa para cogerte y sacarte con<br />
violencia, o incluso que te disparen<br />
cuatro tiros.<br />
Parece que sólo es en esta parte <strong>de</strong><br />
mundo que existe esta tranquilidad,<br />
pero en muchos otros lugares es un<br />
hecho muy corriente.<br />
Creo que luchar por la libertad<br />
siempre ha <strong>de</strong> ser por la <strong>de</strong><br />
“TODOS” y sino que se pongan en<br />
el lugar <strong>de</strong> las víctimas y que<br />
sientan el mismo temor.<br />
¿Por qué es tan difícil que “todos”<br />
tengamos libertad? Marcos Céspe<strong>de</strong>s<br />
2n ESO<br />
Contingut:<br />
- Introducció al PC<br />
- Sistema Operatiu<br />
Windows-NT<br />
- Word, Excel, Access<br />
- Coreldraw<br />
- Català<br />
- S.h.– T.r.f<br />
- Medi ambient<br />
Informació:<br />
<strong>Les</strong> <strong>Heures</strong><br />
Telèfons 973 22 29 80<br />
973 23 59 86<br />
25006 Lleida
L<br />
a escritura es una <strong>de</strong> las formas<br />
más antiguas <strong>de</strong> comunicación,<br />
los primeros signos escritos pudieron<br />
haber sido <strong>de</strong>sarrollados por los comerciantes<br />
para registrar sus transacciones,<br />
primitivamente se hacía sobre arcilla o<br />
piedra usando pe<strong>de</strong>rna<strong>les</strong> y punzones.<br />
<strong>La</strong> primera escritura fue la cuneiforme, y<br />
fue inventada en Mesopotamia hace<br />
más <strong>de</strong> 5000 años, con palos afilados<br />
dibujaban símbolos con forma <strong>de</strong> cuña<br />
sobre arcilla húmeda.<br />
Los antiguos egipcios inventaron los papiros,<br />
una modalidad <strong>de</strong> papel obtenida<br />
<strong>de</strong> la pulpa <strong>de</strong> los juncos o <strong>de</strong> los<br />
tallos <strong>de</strong> las plantas. Escribían en ellos<br />
con juncos y tinta hecha a partir <strong>de</strong><br />
agua, hollín y resina natural. Se conservan<br />
papiros egipcios <strong>de</strong> la época helenística<br />
en la que unos alumnos han escrito<br />
trabajosamente “ m..a..ma, m..e..<br />
me..” y la verdad es que a mí misma me<br />
enseñaron a escribir con una reglas parecidas<br />
y practiqué caligrafía con los<br />
cua<strong>de</strong>rnillos <strong>de</strong> “Amiguitos”, que tenían<br />
las letras marcadas y con paciencia y<br />
tiempo ibas repasando una y otra vez.<br />
Fray Luis <strong>de</strong> Olot, capuchino <strong>de</strong>l convento<br />
<strong>de</strong> Santa Madrona <strong>de</strong> Barcelona,<br />
publicó en el año 1766 un “tratado <strong>de</strong>l<br />
arte <strong>de</strong> escribir bien”, <strong>de</strong>stinado a los<br />
maestros.<br />
El libro comienza, enseñando al alumno<br />
a elegir una pluma <strong>de</strong> oca o <strong>de</strong> gallina<br />
y a cortarla a<strong>de</strong>cuadamente para que<br />
sea útil para el menester que se le <strong>de</strong>stina,<br />
sin que falten fórmulas para preparar<br />
la tinta en la que habrá <strong>de</strong> mojar la<br />
pluma. Esta enseñanza ha tenido vigencia<br />
durante mucho tiempo, pues la pedagogía<br />
<strong>de</strong> la escritura ha variado muy<br />
lentamente. En 1829 <strong>de</strong>spués <strong>de</strong> las<br />
plumas <strong>de</strong> ave, se empezó a utilizar un<br />
mango <strong>de</strong> ma<strong>de</strong>ra con una plumilla<br />
metálica, aunque los plumines <strong>de</strong> acero<br />
no se popularizaron hasta 40 años <strong>de</strong>spués.<br />
En las escuelas, las primeras letras las<br />
Curiositats<br />
trazaban en una pizarra manual, hecha<br />
efectivamente <strong>de</strong> una lámina <strong>de</strong> pizarra<br />
y con un pizarrín; la pizarra mural, en<br />
cambio, era <strong>de</strong> hule o estaba pintada<br />
en la pared y en ella se escribía con una<br />
tiza <strong>de</strong> yeso. Se <strong>de</strong>cía que los buenos<br />
maestros mueren con la tiza en la mano,<br />
aunque peor tenían que ser los estragos<br />
que hacían en la ropa <strong>de</strong> maestros<br />
y alumnos las salpicaduras <strong>de</strong> tinta.<br />
Para evitarlas estaba el lápiz, pero la<br />
verdad es que resultaba poco serio escribir<br />
una carta a lápiz, <strong>de</strong> manera que<br />
la pluma acabó siendo el instrumento<br />
fundamental <strong>de</strong> la escritura.<br />
A M J<br />
B G<br />
T C Q H<br />
K Ñ<br />
I ES<br />
P<br />
RN<br />
F L O D<br />
En los años siguientes apareció la estilográfica,<br />
primero con émbolo para cargarla<br />
<strong>de</strong> tinta y años <strong>de</strong>spués iba alimentada<br />
<strong>de</strong> cartuchos recambiab<strong>les</strong>. En<br />
el año 1938 llegaron los bolígrafos,<br />
extendiéndose su uso entre los pilotos<br />
para escribir a gran altura. Plumilla <strong>de</strong><br />
acero, estilográfica o bolígrafo son variantes<br />
<strong>de</strong> un mismo instrumento para<br />
realizar una misma operación que con<br />
el maquinismo también se mecanizó.<br />
Esta forma es algo sensiblemente distinto<br />
a escribir a mano aunque el resultado<br />
era más elegante y más legible, pero<br />
más lento y a<strong>de</strong>más apenas permitía<br />
correcciones. Esta máquina fue diseñada<br />
por Christopher <strong>La</strong>tham Sho<strong>les</strong> en<br />
MUNTATGES ELÈCTRICS<br />
9<br />
1873, aunque fue muy utilizada por los<br />
teleimpresores <strong>de</strong> las agencias <strong>de</strong> prensa,<br />
no era suficientemente satisfactoria.<br />
Treinta años <strong>de</strong>spués, la firma Blickens<strong>de</strong>rfer<br />
comercializa un mo<strong>de</strong>lo técnicamente<br />
mejorado.<br />
Se tiene que recordar que la actual disposición<br />
<strong>de</strong> los signos en el teclado fue<br />
diseñada por el propio Sho<strong>les</strong> y ha sido<br />
uno <strong>de</strong> los aspectos más controvertidos<br />
<strong>de</strong> su máquina. Conocido como teclado<br />
QWERT, por las seis primeras letras<br />
<strong>de</strong> la fila superior izquierda. Se han <strong>de</strong>sarrollado<br />
nuevos teclados con diferentes<br />
posiciones pero todos ellos fracasaron.<br />
Hoy el or<strong>de</strong>nador actúa como una máquina<br />
<strong>de</strong> escribir muy mejorada porque<br />
permite corregir y modificar in<strong>de</strong>finidamente<br />
el texto que se esta escribiendo,<br />
a<strong>de</strong>más <strong>de</strong> guardarlo <strong>de</strong> forma fácilmente<br />
recuperable, cuando uno se<br />
acostumbra ya no le gusta <strong>de</strong> otra manera.<br />
<strong>La</strong>s ventajas son <strong>de</strong>masiado evi<strong>de</strong>ntes<br />
para que haga falta insistir en<br />
ellas. Han aparecido casas <strong>de</strong> sofware<br />
que por un módico precio, envías un<br />
escrito con tu caligrafía y te elabora tu<br />
alfabeto personal. Con la evolución <strong>de</strong><br />
los or<strong>de</strong>nadores ha aparecido el lápiz<br />
electrónico, que permite escribir a mano<br />
y el or<strong>de</strong>nador reconoce el texto El reconocimiento<br />
<strong>de</strong> voz permite el dictado<br />
directo a la máquina, un auténtico oído<br />
artificial cuya fiabilidad supera ya el<br />
95%. Y para el futuro, se investiga la<br />
posibilidad <strong>de</strong> utilizar implantes cerebra<strong>les</strong><br />
para comunicarse mentalmente con<br />
el or<strong>de</strong>nador, será bonito ver escritas la<br />
gran cantidad <strong>de</strong> tonterías que pasan<br />
por nuestras cabezas.<br />
Con estos avances cada uno <strong>de</strong> nosotros<br />
pue<strong>de</strong> ser un calígrafo, que por<br />
cierto este cargo era muy buscado en el<br />
ayuntamiento <strong>de</strong> Madrid (hace veinte<br />
años).<br />
E M P R E S A C E R T I F I C A D A<br />
ISO 9002 ISO 9002<br />
00 8<br />
M.P.A.F.
10<br />
Omple la butlleta <strong>de</strong>l final <strong>de</strong>l reportatge i lliura-la en un sobre tancat a la<br />
secretaria <strong>de</strong> <strong>les</strong> <strong>Heures</strong> abans <strong>de</strong>l dia 21 <strong>de</strong> juny i podràs guanyar un fabulós<br />
viatge a la Xina, Mongòlia, Mèxic... A Port Aventura<br />
ls representants <strong>de</strong> "<strong>Les</strong> <strong>Heures</strong><br />
E viatgeres" vàrem sortir <strong>de</strong><br />
Lleida amb <strong>les</strong> maletes enl<strong>les</strong>ti<strong>de</strong>s<br />
per emprendre un llarg viatge. Eren<br />
unes pesa<strong>de</strong>s maletes perquè el<br />
viatge requeria roba d'hivern i d'estiu<br />
(sortíem <strong>de</strong> Lleida a finals <strong>de</strong><br />
novembre).<br />
Des <strong>de</strong> Madrid en un "Air-bus" vàrem<br />
creuar el "charco". Després <strong>de</strong><br />
moltes hores <strong>de</strong> vol arribàrem a una<br />
gran ciutat amb un immens riu, <strong>de</strong><br />
color <strong>de</strong> plata. Era la capital <strong>de</strong>l país<br />
i feia molta calor. u El nom <strong>de</strong>l país<br />
és ........................ I la seva capital és ................<br />
Estàvem impacients per passejar i<br />
conèixer aquella bonica ciutat.<br />
Després <strong>de</strong> <strong>de</strong>scansar una estona<br />
vàrem començar a caminar per<br />
aquel<strong>les</strong> amp<strong>les</strong> avingu<strong>de</strong>s i sense<br />
adonar-nos-en vàrem fer cap a una<br />
gran plaça.<br />
v Aquesta plaça rep el nom <strong>de</strong> ......................... En<br />
un <strong>de</strong>ls seus costats estava ubicada<br />
la seu <strong>de</strong>l govern d'aquell gran país.<br />
Era un edifici pintat amb tons rosats.<br />
Era dijous i ens va sorprendre un<br />
nombrós grup <strong>de</strong> senyores d'edats<br />
varia<strong>de</strong>s que, amb un mocador al<br />
cap com a comú <strong>de</strong>nominador,<br />
feien tombs i tombs a aquella plaça.<br />
Després <strong>de</strong> recórrer la capital <strong>de</strong>l<br />
país, vàrem continuar el viatge cap<br />
al nord.<br />
El lloc d'arribada era un petit poble<br />
perdut enmig d'una exuberant<br />
vegetació i clima calorós, que feia<br />
<strong>de</strong> frontera amb tres països.<br />
w Quins són aquests tres països? .......................<br />
Es podien observar dos grans rius<br />
que confluïen en un lloc prop <strong>de</strong>l<br />
poble; seguint el curs d'un d'aquests<br />
rius vam ser testimonis d'un<br />
espectacle que en va <strong>de</strong>ixar<br />
bocabadats. De cop i volta ens vam<br />
trobar davant<br />
d'uns immensos<br />
salts d'aigua:<br />
impressionants<br />
per la seva<br />
aixecada, però<br />
amb una<br />
amplada <strong>de</strong><br />
costat a costat, <strong>de</strong><br />
riu, que els ulls<br />
gairebé no podien<br />
abastar. Els<br />
indígenes<br />
d'aquesta terra el<br />
<strong>de</strong>nominaven,<br />
traduint la seva llengua al català,<br />
"Aigües grans".<br />
x Aquests salts d’aigua reben el nom <strong>de</strong> ..................<br />
Amb els ulls plens <strong>de</strong>ls verds i blaus<br />
d'aquel<strong>les</strong> contra<strong>de</strong>s, continuàrem<br />
viatge en avió, aquesta vegada en<br />
direcció al sud <strong>de</strong>l país.<br />
L'avió ens <strong>de</strong>ixà en una península<br />
envoltada d'unes aigües molt blaves<br />
habita<strong>de</strong>s per uns mamífers <strong>de</strong> varies<br />
tones <strong>de</strong> pes. Mitjançant un petit<br />
vaixell ens podíem apropar i<br />
observar l’amistós comportament<br />
d'aquestes bestio<strong>les</strong> envers la seva<br />
cria.
%<br />
y Aquesta península s’anomena .................. i<br />
els mamífers marins són ............<br />
A <strong>les</strong> platges i dintre l’aigua,<br />
observàvem una gran quantitat<br />
d'uns curiosos animalons els quals,<br />
quan eren fora <strong>de</strong> l'aigua,<br />
arrossegaven la seva part posterior i<br />
no paraven d’“aplaudir-nos".<br />
Vivien molt a prop d'unes curioses i<br />
elegants aus, sempre amb<br />
"l’esmòquing" posat que passejaven<br />
amunt i avall, quan no covaven els<br />
seus nius.<br />
z Ens referim als animals següents ...........<br />
i ...............<br />
Bases:<br />
1. Aquest concurs és obert a tots<br />
els alumnes <strong>de</strong> LES HEURES.<br />
2. Per participar-hi cal omplir la<br />
Després d'aquestes fantàstiques<br />
imatges vàrem tornar una altra<br />
vegada en avió, més cap al sud. En<br />
aquel<strong>les</strong> llunyanes terres feia molt <strong>de</strong><br />
fred, també molt vent, tot i que allà<br />
era primavera, no obstant això,<br />
volíem <strong>veu</strong>re més i més coses. De<br />
sobte, i al peu d'una impressionant<br />
serralada, ens va aparèixer una gran<br />
glacera, la més gran <strong>de</strong>l món.<br />
Mentre l’observàvem se sentien unes<br />
tremen<strong>de</strong>s explosions que ens<br />
aterraven, fins que vam <strong>de</strong>scobrir<br />
que aquests sorolls eren produïts<br />
pels blocs <strong>de</strong> gel que es <strong>de</strong>sprenien<br />
<strong>de</strong> forma continuada.<br />
butlleta adjunta i lliurar-la en un<br />
sobre tancat a la secretaria <strong>de</strong>l<br />
col·legi.<br />
3. Tots els alumnes que encertin<br />
totes <strong>les</strong> respostes participaran<br />
{ El nom <strong>de</strong> la serralada és ................. I<br />
la glacera ............<br />
Encara més al sud d'aquest immens i<br />
variat país, feia tant <strong>de</strong> fred que els<br />
seus antics habitants havien <strong>de</strong> tenir<br />
sempre el foc encès. I d'aquí va venir<br />
el nom d'aquesta regió situada als<br />
confins <strong>de</strong>l món.<br />
| Aquesta regió rep el nom <strong>de</strong> ..............<br />
Amb l'esperit ple i feliços <strong>de</strong> totes <strong>les</strong><br />
meravel<strong>les</strong> observa<strong>de</strong>s durant aquest<br />
viatge, vàrem haver <strong>de</strong> fer la<br />
tornada a casa convençuts <strong>de</strong> la sort<br />
que teníem <strong>de</strong> po<strong>de</strong>r viure a TERRA.<br />
A. S.<br />
Participa en el 1r concurs <strong>de</strong> LES HEURES omplint aquesta butlleta<br />
NOM: ______________________________________________ CURS__________________<br />
1. El nom <strong>de</strong>l país i la capital<br />
2. <strong>La</strong> plaça rep el nom<br />
3. Els tres països són<br />
4. Els salts d’aigua s’anomenen<br />
5. <strong>La</strong> península és<br />
i aquests mamífers són<br />
6. Ens referim als animals<br />
7. El nom <strong>de</strong> la serralada<br />
i el nom <strong>de</strong> la glacera<br />
8. Aquesta regió és<br />
en un sorteig el dia 21 <strong>de</strong> juny.<br />
4. <strong>Les</strong> respostes i el nom <strong>de</strong>l<br />
guanyador es faran públiques<br />
en el tauló d’anuncis <strong>de</strong><br />
l’escola el dia 22 <strong>de</strong> juny<br />
11
12<br />
BATXILLERAT A<br />
CICLE FORMATIU SUPERIOR<br />
Administració i Finances<br />
ESO<br />
BATXILLERAT B<br />
CICLE FORMATIU SUPERIOR<br />
Secretariat
CICLE FORMATIU GRAU MITJÀ CICLE FORMATIU GRAU SUPERIOR<br />
Gestió administrativa<br />
Gestió administrativa<br />
CICLE FORMATIU GRAU SUPERIOR<br />
Desenvolupament aplicacions informàtiques<br />
CICLE FORMATIU GRAU SUPERIOR<br />
Desenvolupament aplicacions informàtiques<br />
CICLE FORMATIU GRAU SUPERIOR<br />
Desenvolupament aplicacions informàtiques<br />
U OC O LL<br />
AIRE ACONDICIONADO, T V. y VIDEO<br />
CICLE FORMATIU GRAU SUPERIOR<br />
Desenvolupament aplicacions informàtiques<br />
VIAJES - EXCURSIONES<br />
ESPAÑA y EXTRANJERO<br />
SERVICIOS - COLEGIOS y FÁBRICAS<br />
C/. Huerta, 20 - Tel. 73 60 33 25110 A L P I C A T (Lleida)<br />
13
14<br />
Sant<br />
Jordi<br />
2001<br />
Esta noche <strong>de</strong>sperté ante la lluvia,<br />
parecía llamarme en cada gota,<br />
me sacudió su voz, recordando al oído mi soledad,<br />
regresando la angustia al corazón.<br />
Esta noche,<br />
el suave sonido <strong>de</strong>l viento ahuyenta mi sueño,<br />
repitiendo tu nombre sin cesar,<br />
traté <strong>de</strong> conciliarlo nuevamente,<br />
uno en que besabas en medio <strong>de</strong> ráfagas <strong>de</strong> infinito...<br />
Traté... infructuosamente.<br />
Ahora,<br />
me resigno a <strong>de</strong>jarlo a mitad,<br />
y apareces en mi adormecido <strong>de</strong>seo,<br />
en mi empañada aspiración.<br />
Ni el relámpago logra distraerme;<br />
nada pue<strong>de</strong> borrar tu imagen <strong>de</strong> mi mente,<br />
nada pue<strong>de</strong> sacudir tu suave tacto <strong>de</strong> mi piel.<br />
... Me quedo en la oscuridad esperando sentirte,<br />
<strong>de</strong>scubrirte entre mi abrazo,<br />
pero no logro tocarte sin la imaginación.<br />
<strong>La</strong> soledad es honda,<br />
oscura,<br />
amarga, es veneno mortal que absorbe el alma,<br />
espacio que se llena <strong>de</strong> recuerdos.<br />
Y me veo aquí,<br />
intentando sobrevivir en el mundo,<br />
cuando en realidad solo tú pue<strong>de</strong>s llenar el mío.<br />
Una vez más me recuesto frente a ti,<br />
con el corazón abierto en el sentir,<br />
soñando sin dormir,<br />
creyendo que no fue tu último suspiro.<br />
Esta otra noche,<br />
1r premi poesia ESO<br />
<strong>La</strong> brisa está fresca,<br />
el agua ya brilla,<br />
esto es alegría,<br />
y a la vez fantasía<br />
Si buscas la luna,<br />
con tanta frescura,<br />
sabrás que eso<br />
es una locura<br />
<strong>La</strong>s flores florecen,<br />
las almas alegres<br />
nacen en el alba,<br />
rojiza y sonriente.<br />
Eso sí que es vida,<br />
ver <strong>de</strong>s<strong>de</strong> la al<strong>de</strong>a<br />
florecer una vida<br />
galante y tan bella.<br />
Cuando vas al campo,<br />
y observas las rosas<br />
abiertas y rojas,<br />
abiertas y hermosas.<br />
Te llenas tu vida<br />
y tu corazón<br />
<strong>de</strong> tal alegría<br />
que piensas en ello con<br />
tesón.<br />
Allí hay otra vida<br />
marchosa y galante,<br />
esos son los caballos,<br />
blancos y elegantes.<br />
Galopando van,<br />
así es la vida<br />
pasa volando<br />
y <strong>de</strong>sapercibida<br />
Elisabeth Ardanuy 1r ESO<br />
en que quisiera evaporar con lágrimas el dolor <strong>de</strong> no tenerte,<br />
matarlo,<br />
diluirlo en la lluvia,<br />
pero no logro escaparme...<br />
Sólo puedo <strong>de</strong>sear<br />
que amanezca pronto<br />
y se muera la oscuridad,<br />
que las nubes abandonen nuestro cielo<br />
y que no opaquen el mirar.<br />
Quisiera po<strong>de</strong>r conciliar<br />
para no <strong>de</strong>sfallecer en tu ausencia,<br />
mis ojos, húmedos y extraviados,<br />
ya no persiguen las constelaciones,<br />
y los astros parecen agujas que caen <strong>de</strong>l cielo.<br />
Entre las espinas <strong>de</strong> esta vida voy a estar,<br />
pensando en ti,<br />
con mi cuerpo sangrando tu ausencia,<br />
y la lluvia robando las lágrimas <strong>de</strong> mi piel.<br />
Nunca podrás saber<br />
cuantas noches así pasaré,<br />
cuantas veces me acompañaras,<br />
y en mi inmensa soledad.<br />
Y seguiré,<br />
hasta que por fin<br />
me lleve el <strong>de</strong>stino<br />
hacia un alivio eterno.<br />
Y en el mundo sepúlcreo <strong>de</strong> la oscuridad<br />
te podré abrazar,<br />
<strong>de</strong>scansando plácidamente<br />
en el sueño que no tiene final.<br />
Elena Serrat 2n BTX
1r premi ESO 2n Cicle<br />
U<br />
n suspiro hace temblar las hojas<br />
<strong>de</strong> los árbo<strong>les</strong>. Me inclino para<br />
recoger una lágrima que ha caído sobre<br />
una flor. <strong>La</strong> vida sigue a mi alre<strong>de</strong>dor<br />
mientras camino entre la gente. <strong>La</strong>s luces<br />
<strong>de</strong> la ciudad se apagan una tras otra, el<br />
viento hace volar mi pelo y la gente se<br />
encierra en sus casas. El autobús se ha<br />
ido sin mí. Soy una nómada perdida en<br />
la ciudad, voy adon<strong>de</strong> me lleva el viento,<br />
y ahí don<strong>de</strong> me lleva <strong>de</strong>jo fluir el tiempo<br />
<strong>de</strong>lante <strong>de</strong> mis ojos. Mis ojos perdidos en<br />
la última luz que se evapora en la noche.<br />
Una mujer pasa por el callejón estrecho,<br />
va directa a una tienda. Va para observar<br />
el falso mundo <strong>de</strong> plástico congelado en<br />
los escaparates y los carte<strong>les</strong>. ¿Ya no me<br />
queda nada por hacer en la vida? Sí, me<br />
contesta el murmullo <strong>de</strong>l tráfico. Yo misma<br />
pienso en todo lo que no haría una<br />
persona normal (me horroriza lo corriente,<br />
lo normal, lo mundano...), yo soy algo así<br />
como la sombra <strong>de</strong> un transeúnte,<br />
obligada a arrodillarme ante la gente para<br />
pedir<strong>les</strong> que hablen, pero no me contestan.<br />
No me contestan porque sólo se creen lo<br />
que ven a simple vista, no ven más allá <strong>de</strong>l<br />
horrible escenario <strong>de</strong> la vida. El último<br />
humano se encierra en el laberinto <strong>de</strong> la<br />
vida, mientras que el observador, oculto en<br />
lo más alto <strong>de</strong> los cielos, mira con<br />
<strong>de</strong>sprecio su sombra... Yo soy la última<br />
sombra, y el observador mira con<br />
<strong>de</strong>sprecio la figura <strong>de</strong> esa mujer,<br />
obsesionada y encerrada en su mundo <strong>de</strong><br />
plástico. ¿Quién es el observador? ¿Es la<br />
propia humanidad? Ahora, todos<br />
preparados para que la última luz se nos<br />
lleve volando con sus alas <strong>de</strong> ángel, nos<br />
damos las manos y exclamamos al<br />
unísono, sin saber por qué: "<strong>La</strong> lágrima <strong>de</strong><br />
la sombra se mece en la oscuridad, llevada<br />
por el viento. <strong>La</strong> sombra ha llegado al fin<br />
<strong>de</strong>l laberinto, y el observador la espera. <strong>La</strong>s<br />
alas <strong>de</strong> su esperanza se pudren con la luz<br />
<strong>de</strong> un nuevo amanecer, y el mundo <strong>de</strong><br />
plástico y cristal <strong>de</strong>l escaparate cobra vida<br />
y se transforma en mariposa. Tú vuela, tú<br />
que pue<strong>de</strong>s"<br />
Guillem Gómez 4rt ESO<br />
1r premi ESO 1r PROSA<br />
E<br />
15<br />
ra <strong>de</strong> noche, el viento la hacía<br />
mover <strong>de</strong> un sitio a otro, sus<br />
pétalos eran <strong>de</strong> un color rojizo<br />
especial, reflejaba una sensación <strong>de</strong><br />
tranquilidad, <strong>de</strong> alegría, era tan<br />
bella..., se situaba en el centro <strong>de</strong>l<br />
prado, encima <strong>de</strong> una tabla<br />
horizontal, sostenida por varios pies, y<br />
ro<strong>de</strong>ada por un cristal, aunque el aire<br />
podía pasar.<br />
Esa flor siempre solía estar llena <strong>de</strong><br />
vida, <strong>de</strong> elegancia, brillaba a la luz<br />
<strong>de</strong>l sol.<br />
<strong>La</strong>ura una niña <strong>de</strong> 10 años, cada<br />
tar<strong>de</strong> pasaba a visitarla, y la<br />
contemplaba, le hablaba, contándole<br />
sus alegrías, sus penas y sus<br />
problemas.<br />
Los años iban pasando y <strong>La</strong>ura ya era<br />
una ado<strong>les</strong>cente que cada vez tenía<br />
más inquietu<strong>de</strong>s, y no sólo persona<strong>les</strong>.<br />
Le contaba las cosas que iban<br />
sucediendo en el mundo: niños que<br />
mueren <strong>de</strong> hambre, guerras que sólo<br />
dan muertes, la poca solidaridad;<br />
poco a poco se fue dando cuenta que<br />
la flor se iba marchitando. Al principio<br />
no lo entendía pero luego se dio<br />
cuenta que cuando le explicaba algo<br />
alegre que había sucedido la flor<br />
brillaba, pero cuando le contaba los<br />
problemas que había en el mundo se<br />
marchitaba.<br />
En realidad la flor no veía ni sentía por<br />
si sola, sino que reflejaba los<br />
sentimientos que ella le transmitía.<br />
<strong>La</strong>ura vio reflejada en la flor la tristeza<br />
que producía en el mundo lo que<br />
estaba pasando, y <strong>de</strong>cidió que a partir<br />
<strong>de</strong> ese momento intentaría ayudar a la<br />
gente y dar<strong>les</strong> un poco <strong>de</strong> alegría.<br />
Blanca Espino 2n ESO
16<br />
E<br />
ra el 13 <strong>de</strong> <strong>de</strong>sembre <strong>de</strong>l<br />
1928.<br />
Clic, cloc, clic, cloc, se sentia <strong>de</strong>s<strong>de</strong><br />
dins la Masia Pallerols. En Ramon<br />
mirava com plovia. Estava neguitós,<br />
esperant l’arribada <strong>de</strong> la seva<br />
primera filla. "Quin patiment",<br />
sempre <strong>de</strong>ia...<br />
En aquells temps el nom <strong>de</strong> <strong>les</strong><br />
criatures el posaven els avis, però<br />
aquella era especial, no tenia avis, i<br />
el seu padrí <strong>de</strong> bateig fou un capellà<br />
que li posà <strong>de</strong> nom <strong>de</strong> Filomena.<br />
<strong>La</strong> Filomena anà creixent i el seu<br />
padrí li ensenyà a Ilegir i escriure, i<br />
en tota una senyoreta es convertí.<br />
Això <strong>de</strong> ser una noia <strong>de</strong> camp,<br />
suposava que la Filomena era una<br />
bona noia, la qual no estava<br />
acostumada a la gent <strong>de</strong> fora<br />
d'aquest.<br />
De tant en tant, la Filomena anava<br />
al poble a comprar, i un dia<br />
conegué un noi molt eixerit, aquest<br />
s'enamorà d'ella per <strong>les</strong> seves<br />
boniques cames i ella afalagada el<br />
correspongué. Aviat es casaren i a<br />
partir d'aquí la vida <strong>de</strong> la Filomena<br />
va començar a canviar.<br />
El seu home resultà ser una mala<br />
peça, la qual la Filomena no<br />
mereixia, era un home sense<br />
escrúpols i no la respectava per a<br />
res, li agradava enganyar <strong>les</strong> dones i<br />
tenia un po<strong>de</strong>r <strong>de</strong> convenciment<br />
especial, ja que n'atreia tantes com<br />
ell volia, però això no era tot, sinó<br />
que se <strong>les</strong> enduia cap a casa i la<br />
Filomena contemplava totes <strong>les</strong><br />
seves malifetes...<br />
<strong>La</strong> Filomena havia tingut tres fills, i el<br />
més petit als 11 mesos d'edat se li<br />
havia mort a causa d'una forta febre.<br />
Els altres dos, encara eren petits i<br />
ella no tenia on anar, i l’únic<br />
recolzament que tenia era el <strong>de</strong> la<br />
seva sogra. <strong>La</strong> joventut d’aquesta<br />
també havia estat força <strong>de</strong>sgraciada<br />
a causa <strong>de</strong> la mort <strong>de</strong> la seva<br />
germana acabada <strong>de</strong> casar i amb<br />
una filla. <strong>La</strong> sogra <strong>de</strong> la Filomena, a<br />
l’edat <strong>de</strong> 17 anys, havia estat<br />
obligada a casar-se amb el seu<br />
cunyat vidu.<br />
Aquestes peripècies d'abans no hi<br />
havia que <strong>les</strong> entengués.<br />
Després <strong>de</strong> passar molts anys<br />
resistint la vida al costat d’un home<br />
que no se l'estimava, la Filomena<br />
pensava en separar-se d'ell, però no<br />
sabia com fer-s'ho i en aquells temps<br />
el divorci encara no havia sortit.<br />
Un dia el <strong>de</strong>sgraciat <strong>de</strong>l marit <strong>de</strong> la<br />
Filo, que era com tothom la cridava,<br />
la <strong>de</strong>ixà tancada al carrer i va<br />
amenaçar <strong>de</strong> mort el seu fill petit i la<br />
seva nora, els quals estaven acabats<br />
<strong>de</strong> casar. A partir d'aquell moment, i<br />
B<br />
Saba<strong>de</strong>ll<br />
amb l’ajuda <strong>de</strong>l seu fill i <strong>de</strong> la dona<br />
d'aquest, se n'anà a viure amb ells al<br />
poble <strong>de</strong>l costat.<br />
Aviat nasqué l’alegria en aquella<br />
casa, el fill <strong>de</strong> la Filo i la jove, li<br />
donaren dos nétes precioses, i ella<br />
fou com una segona mare per a<br />
el<strong>les</strong>, ja que el pare treballava molt i<br />
molt per mantenir-<strong>les</strong>, i la mare<br />
també treballava en una botiga <strong>de</strong>l<br />
poble <strong>de</strong>s que tenia 16 anys.<br />
<strong>Les</strong> dos nétes anaren creixent, i la<br />
Padrina Filo, com el<strong>les</strong> la cridaven,<br />
se <strong>les</strong> anava estimant <strong>de</strong> cada<br />
vegada més...<br />
Arribà el dia 13 <strong>de</strong> <strong>de</strong>sembre el<br />
2000, era el seu aniversari, la<br />
padrina Filo complia 72 anys, <strong>les</strong><br />
seves 2 nétes ja eren grans, la petita<br />
en tenia 17, i jo, la gran, 19 anys.<br />
Tots l’havíem felicitat al matí, però a<br />
la tarda li vaig anar a comprar un<br />
regal en nom <strong>de</strong> <strong>les</strong> dos nétes, a<br />
l’arribar a casa vaig sentir sonar el<br />
telèfon, pressentia que era una mala<br />
notícia, i tenia raó, la padrina Filo<br />
havia tingut un acci<strong>de</strong>nt, va ser<br />
atropellada per un cotxe, quan<br />
travessava el carrer...<br />
<strong>La</strong> padrina se'n va sortir..., i<br />
l'important és que la padrina havia<br />
sobreviscut d'aquell infern, i que<br />
tornava a néixer, i encara que tardi<br />
temps, fins i tot anys, en po<strong>de</strong>r<br />
caminar, jo sé que amb molt<br />
d'esforç ella ho aconseguirà.<br />
<strong>La</strong> Padrina Filo, <strong>de</strong>s <strong>de</strong> ben<br />
petita, m'ha ensenyat que<br />
l’esperança és l’últim que s'ha<br />
<strong>de</strong> perdre en aquesta vida i<br />
m'agradaria que tothom en<br />
prengués exemple, ja que així<br />
és com ella ho ha superat i<br />
com ella continuarà tirant<br />
endavant.<br />
Li <strong>de</strong>sitjo tot el millor <strong>de</strong>l món i<br />
que sàpiga que tothom la<br />
recolza i li dóna ànims, ja que<br />
dones com ella, ja no en<br />
que<strong>de</strong>n en aquest món.<br />
Núria Boneu<br />
CF Secretariat
Possiblement el fet que influeix més en la manca <strong>de</strong> lectura <strong>de</strong>ls nostres joves, és el<br />
pertànyer a aquesta "societat <strong>de</strong>l poc esforç" en la qual estem immersos. Tot els<br />
<strong>de</strong>smotiva, tot els avorreix. No s'han d'esforçar per res, si no els agrada un programa<br />
<strong>de</strong> TV en tenen prou amb el comandament a distància<br />
E<br />
n els temps que corren tot es<br />
constata en tants per cents, i<br />
<strong>les</strong> enquestes diuen que els nostres<br />
joves cada dia llegeixen menys i<br />
que, per contra, cada vegada miren<br />
més la TV o s'encisen més pel món<br />
<strong>de</strong>ls vi<strong>de</strong>o-jocs. <strong>La</strong> Imatge ha<br />
substituït la paraula tant en l’oci com<br />
en la feina. En tots els àmbits. Els<br />
adults prefereixen mirar <strong>les</strong><br />
telenotícies abans que llegir el diari;<br />
els nens han <strong>de</strong> <strong>veu</strong>re un ví<strong>de</strong>o<br />
abans d'anar a dormir en lloc <strong>de</strong><br />
mirar o llegir un conte; els<br />
ado<strong>les</strong>cents es posen al davant <strong>de</strong> la<br />
tele en lloc <strong>de</strong> llegir un llibre. I els<br />
que llegien El Senyor <strong>de</strong>ls Anells per<br />
po<strong>de</strong>r <strong>de</strong>sprés jugar a un fantàstic<br />
joc <strong>de</strong> rol, ara es pengen a<br />
l'ordinador, que els fa la història més<br />
real.<br />
El perquè els nois i noies no<br />
llegeixen no té una resposta fàcil. Hi<br />
ha una pila <strong>de</strong> fenòmens que ho han<br />
pogut propiciar -tot i que sempre hi<br />
ha l’excepció, l’honrosa excepció,<br />
que fa que tremoli qualsevol<br />
especulació-. Potser una <strong>de</strong> <strong>les</strong><br />
causes és com s'introdueix al noi o<br />
noia a la lectura, que fa que s'ho<br />
agafin com una imposició, com un<br />
<strong>de</strong>ure <strong>de</strong> l’escola. Part <strong>de</strong> culpa la<br />
tenim també els adults, ja que si els<br />
nostres fills no ens <strong>veu</strong>en a nosaltres<br />
entre llibres difícilment ho faran.<br />
Possiblement el fet que influeix més<br />
en la manca <strong>de</strong> lectura <strong>de</strong>ls nostres<br />
joves, és el pertànyer a aquesta<br />
"societat <strong>de</strong>l poc esforç" en la qual<br />
estem immersos. Tot els <strong>de</strong>smotiva,<br />
tot els avorreix. No s'han d'esforçar<br />
per res, si no els agrada un<br />
programa <strong>de</strong> TV en tenen prou amb<br />
el comandament a distància; si els<br />
apuntem a alguna activitat i diuen<br />
que no els motiva, els esborrem <strong>de</strong><br />
seguida. I aquesta sopreprotecció<br />
que estem donant al jovent fa que es<br />
perdi la cultura <strong>de</strong> l’esforç: llegir<br />
costa més que <strong>veu</strong>re la tele, que és<br />
més ràpida, més immediata: en dues<br />
hores et pot resumir un llibre <strong>de</strong> 700<br />
pàgines.<br />
Però el consum exclusiu <strong>de</strong> la<br />
imatge, tot i que ens informa i ens<br />
distreu, ens fa també ser més<br />
Els joves han <strong>de</strong><br />
<strong>de</strong>scobrir en la lectura la<br />
imaginació sense límits,<br />
el ritme <strong>de</strong> <strong>les</strong> parau<strong>les</strong><br />
ben dites, la bel<strong>les</strong>a <strong>de</strong>l<br />
discurs.<br />
còmo<strong>de</strong>s, conservadors i<br />
conformistes. I el que cal és educar<br />
el nostre jovent en l’inconformisme,<br />
en la cerca <strong>de</strong> la quimera, en una<br />
autèntica activitat <strong>de</strong> risc per a la<br />
ment i la vida. Cal educar el jovent i<br />
l’infant per a la revolució que està<br />
per venir, cal educar-lo amb la<br />
lectura habitual <strong>de</strong> llibres.<br />
Els joves han <strong>de</strong> <strong>de</strong>scobrir en la<br />
lectura la imaginació sense límits, el<br />
ritme <strong>de</strong> <strong>les</strong> parau<strong>les</strong> ben dites, la<br />
bel<strong>les</strong>a <strong>de</strong>l discurs. Cal ensenyar-los<br />
que dintre un llibre s'hi po<strong>de</strong>n trobar<br />
petits secrets i petits tresors -<br />
coneixements i sentiments, saber i<br />
plaer, ciència i consciència, diversió<br />
i passió, amor i humor, curiositat i<br />
llibertat, saviesa i tendresa, fantasia i<br />
alegria, imaginació i il·lusió, cultura<br />
i vida.<br />
No entenc per què quan és parla <strong>de</strong><br />
17<br />
la imatge en contraposició a la<br />
lectura sempre ha d'haver-hi pel mig<br />
la paraula substitució. Em consi<strong>de</strong>ro<br />
una lectora empedreïda -i no per la<br />
meva professió, l’afició em ve <strong>de</strong><br />
molt petita- i ho compagino<br />
perfectament amb una altra afecció<br />
com és el cinema. Cada cosa et<br />
proporciona un plaer diferent i<br />
perfectament compatible. Per cert,<br />
ha coincidit per casualitat que l’últim<br />
llibre que he llegit -Balzac i la petita<br />
modista xinesa, <strong>de</strong> Dai Sijie- i la<br />
darrera pel·lícula que he vist -<br />
Descubriendo a Fornester tracten<br />
precisament d'aquest tema, la<br />
lectura. El llibre és un commovedor<br />
homenatge al po<strong>de</strong>r <strong>de</strong> la paraula<br />
escrita. Totes dues històries sobre un<br />
mateix tema principal -i <strong>les</strong> dues<br />
molt recomanab<strong>les</strong> -, que no fan<br />
més que <strong>de</strong>mostrar un fet evi<strong>de</strong>nt:<br />
ser un lector assidu és ara per ara<br />
una subversió, anar a contracorrent,<br />
ser inconformista. Quina actitud més<br />
<strong>de</strong>safiant, quin repte per a un<br />
ado<strong>les</strong>cent inquiet!.<br />
Sefa S.<br />
CAIXA CATALUNYA
18<br />
T<br />
ot va començar el dia que vam <strong>veu</strong>re un cartell on<br />
hi <strong>de</strong>ia que érem campions <strong>de</strong> Catalunya en el<br />
‘Concurs <strong>de</strong>l Jove Consumidor’, certamen en el qual<br />
cada any participem. Això significava que havíem d’anar<br />
a Madrid a <strong>de</strong>fensar el nostre treball en la final nacional.<br />
Vam sortir <strong>de</strong> Lleida el diumenge dia 1 d’abril, molt aviat.<br />
El trajecte va ser una mica pesat, però els trucs <strong>de</strong> màgia<br />
<strong>de</strong>l Sergio, <strong>les</strong> pel·lícu<strong>les</strong> i <strong>les</strong> xerra<strong>de</strong>s que vam tenir, van<br />
fer que el viatge fos més agradable i menys pesat. Vam<br />
passar per Guadalajara, on vàrem dinar i visitar la ciutat.<br />
<strong>La</strong> resta <strong>de</strong>l viatge no va variar. A la fi vam arribar a<br />
l’alberg, als afores d’Alcalà d’Henares. Allí vam conèixer<br />
els representants d’Eivissa i Melilla. Al vespre vam fer el<br />
darrer assaig per tal <strong>de</strong> fer el millor paper possible al<br />
certamen. Va arribar el dia clau; no teníem gens <strong>de</strong> nervis<br />
ja que estàvem molt segurs <strong>de</strong> <strong>les</strong> nostres possibilitats.<br />
Vàrem fer una presentació molt mo<strong>de</strong>rna, jugant amb la<br />
música i la imatge, en la qual explicàvem la necessitat<br />
d’una dieta sana i equilibrada. Però vam tenir la mala<br />
sort <strong>de</strong> ser <strong>de</strong>ls darrers en presentar el treball, amb la<br />
qual cosa ni els altres companys ni el jurat ens parava<br />
massa atenció. Després <strong>de</strong> dinar on dinen els ministres,<br />
vam tornar al Ministeri <strong>de</strong> Sanitat i Consum on van<br />
anunciar els resultats. Els <strong>de</strong>u primers tenien premi i la<br />
resta diploma. - “En onzè lloc, ... Catalunya”- aquesta<br />
va ser la frase <strong>de</strong> la Sra. Nieves Casabón, porta<strong>veu</strong> <strong>de</strong>l<br />
comitè organitzador <strong>de</strong>l concurs. <strong>La</strong> veritat és que va ser<br />
un pal, ja que el nostre treball mereixia més. El<br />
guanyador va ser l’escola <strong>de</strong> Cantàbria.<br />
En acabar vam fer un recorregut turístic per Madrid amb<br />
autocar. Aquella nit vam comentar els resultats <strong>de</strong>l<br />
concurs amb tots els companys <strong>de</strong> l’alberg. L’en<strong>de</strong>mà al<br />
matí rumb cap a Lleida, amb parada inclosa a<br />
Saragossa, on vam visitar l’Aljaferia i la Pilarica. Havent<br />
dinat vam anar cap a Lleida on ens vam retrobar amb els<br />
nostres familiars i companys <strong>de</strong> l’escola, i d’aquesta<br />
manera finalitzava la nostra representació <strong>de</strong> <strong>les</strong> <strong>Heures</strong> a<br />
Madrid.<br />
(Xavier B., Aleix G., Sergio P. – 3r Eso)<br />
CRÒNIQUES DE LA NOSTRA ESCOLA<br />
l crèdit <strong>de</strong> síntesi d’aquest any ha estat diferent<br />
E <strong>de</strong>ls anteriors. El primer dia, ens vam dirigir cap<br />
a Altafulla amb tren. <strong>La</strong> feina començava en aquell<br />
mateix moment ja que vàrem haver <strong>de</strong> prendre nota<br />
<strong>de</strong>l paisatge que veiem per a realitzar activitats<br />
posteriors. En arribar a l’alberg ens va sorprendre<br />
<strong>veu</strong>re que estava situat en un antic castell. Vam<br />
<strong>de</strong>scarregar motxil<strong>les</strong> i cap a la platja, però a<br />
treballar, eh? Durant tot el dia vàrem fer activitats a<br />
la platja i al bosc juntament amb els professors i els<br />
monitors, que per cert eren ‘superenrollats’. Al<br />
vespre, <strong>de</strong>sprés <strong>de</strong> d’organitzar-nos i dutxar-nos, cap<br />
a sopar, on vam gaudir d’un menjar boníssim.<br />
L’en<strong>de</strong>mà al matí vam tornar a la platja per fer una<br />
altra activitat: la recollida <strong>de</strong> bentos. A la tarda els<br />
monitors es van posar a l’aigua per recollir plàncton,<br />
el qual vam observar més tard al microscopi.<br />
Aquesta segona nit ens esperava una sorpresa: els<br />
professors ens havien preparat una festa amb<br />
música, balls i disbauxa. Però tot el bo s’acaba i a<br />
<strong>les</strong> 12.30 vam anar a dormir. L’en<strong>de</strong>mà ens tocaven<br />
<strong>les</strong> activitats <strong>de</strong>l poble: havíem <strong>de</strong> conèixer el poble<br />
d’Altafulla i fer <strong>de</strong> periodistes amb els vilatans. Va ser<br />
una activitat molt entretinguda. Havent dinat a fer<br />
maletes, i <strong>de</strong>sprés d’una estoneta lliure vam agafar<br />
el tren i cap a Lleida falta gent!<br />
Aquest crèdit ha estat molt divertit i fàcil gràcies a<br />
l’ajuda <strong>de</strong>ls monitors. El menjar i <strong>les</strong> instal·lacions<br />
estaven d’allò més bé. Aquesta sortida al mar ens ha<br />
fet <strong>de</strong>sconnectar <strong>de</strong> la monotonia quotidiana sense<br />
<strong>de</strong>ixar <strong>de</strong> treballar. En resum, que ha estat molt bé!<br />
Per què no repetir-ho?<br />
(Raquel, Sara i Judith – 3r ESO)<br />
l trimestre passat, <strong>les</strong> classes <strong>de</strong> 3r i 4t d’ESO,<br />
E juntament amb la Rosa i la Dolors vàrem anar a<br />
la biblioteca pública <strong>de</strong> Lleida on vàrem realitzar una<br />
gimcana cultural, aprofitant l’exposició <strong>de</strong> llibres que<br />
hi feien. Hi havia centenars <strong>de</strong> llibres <strong>de</strong> diferents<br />
gèneres i autors col·locats en tau<strong>les</strong> i estanteries on<br />
es podien fullejar i comprar. <strong>La</strong> nostra activitat<br />
consistia en respondre una sèrie <strong>de</strong> preguntes sobre<br />
títols <strong>de</strong> llibres, autors, personatges, etcètera, que <strong>les</strong><br />
professores havien preparat. Va ser una tarda molt<br />
enfeinada i alhora molt divertida ja que vam<br />
conèixer llibres i autors que potser mai hauríem<br />
conegut. Ens vam convertir en uns autèntics<br />
“Sherlock Holmes” i “Indiana Jones” i vam<br />
<strong>de</strong>mostrar que érem capaços <strong>de</strong> moure’ns<br />
perfectament entre els llibres i resoldre totes <strong>les</strong><br />
preguntes; bé, totes menys una, ja que el llibre<br />
s’havia exhaurit <strong>de</strong> tant d’èxit que havia tingut.<br />
(Raquel, Sara i Judith – 3r ESO)
S<br />
abeu quina va ser la millor setmana d’escola? <strong>La</strong><br />
setmana <strong>de</strong>l Crèdit <strong>de</strong> Síntesi!, sí! Heu llegit bé, la<br />
setmana que vam anar a esquiar però a la vegada vam<br />
fer el crèdit. Aquest any el Crèdit <strong>de</strong> Síntesi va resultar<br />
bastant divertit. Vam marxar el dia 11 <strong>de</strong> març a <strong>les</strong><br />
9:30 <strong>de</strong>l mati. Era un dia calorós i assolellat. Estàvem<br />
tots molt nerviosos perquè marxàvem. ¡Una setmana<br />
sense pares, uuhh!!.<br />
El viatge se’ns va fer molt llarg, perquè a part que teníem<br />
ganes d’arribar, vam haver <strong>de</strong> parar moltes vega<strong>de</strong>s per<br />
visitar llocs extraordinaris. Finalment vam po<strong>de</strong>r arribar a<br />
l’hotel Sanset, estàvem tots molt cansats i ens vam dirigir<br />
directament a <strong>les</strong> habitacions que, per cert, estaven molt bé.<br />
Eren àmplies, amb un gran armari, telèfon, una terrassa<br />
que donava a la part davantera <strong>de</strong>s <strong>de</strong> la que podíem <strong>veu</strong>re<br />
tot el poble una <strong>de</strong> <strong>les</strong> coses que no ens va agradar a ningú<br />
és que havíem d’aixecar-nos a <strong>les</strong> 7:30 <strong>de</strong>l matí i teníem<br />
molta, molta son.<br />
Calia esmorzar molt ràpid ja que havíem <strong>de</strong> ser puntuals a<br />
<strong>les</strong> pistes d’esquí. A <strong>les</strong> tar<strong>de</strong>s havíem <strong>de</strong> fer <strong>les</strong> visites <strong>de</strong>l<br />
Crèdit <strong>de</strong> Síntesi i <strong>de</strong>sprès tornar a l’hotel per elaborar la<br />
feina <strong>de</strong> la visita. Però cal dir que el Crèdit <strong>de</strong> Síntesi va ser<br />
molt més fàcil i divertit que si l’haguéssim fet a l’escola.<br />
El dimarts a la nit els nostres estimats professors ens van<br />
donar una sorpresa: ¡ens van <strong>de</strong>ixar anar al pub <strong>de</strong> la<br />
Coveta! i també ens ho van permetre el dijous.<br />
Resumint va ser una setmana fantàstica en la qual vam<br />
po<strong>de</strong>r conviure amb nois i noies d’altres llocs. Volem donar<br />
<strong>les</strong> gràcies al professorat que ens va acompanyar, per tenir<br />
tanta paciència amb nosaltres i per tractar-nos<br />
meravellosament bé. ¡Gràcies!<br />
Silvia, Montse Ana i Zaira (2n ESO)<br />
Departament d’informàtica<br />
19<br />
El dia 19 <strong>de</strong> març, els alumnes <strong>de</strong> 1r d’Eso vam sortir<br />
cap a Altafulla per fer allí una estada <strong>de</strong> tres dies i fer<br />
el Crèdit <strong>de</strong> Síntesi. Allí vam tenir l’oportunitat <strong>de</strong><br />
treballar diferents temes en el mateix lloc on succeïen.<br />
Així vam conèixer l'historia <strong>de</strong>l ibers en el poblat iber<br />
<strong>de</strong> Calafell, <strong>de</strong>ls romans en la Imperial Tarraco i<br />
vàrem estudiar l’ecosistema <strong>de</strong>l bosc en un bosc<br />
mediterrani i l’ecosistema marí a la platja <strong>de</strong>l poble.<br />
Tot això va suposar una manera d’aprendre molt més<br />
divertida. Però si <strong>les</strong> classes amb la Marta, la<br />
monitora, van ser diverti<strong>de</strong>s, <strong>les</strong> estones <strong>de</strong> lleure van<br />
ser molt més agradab<strong>les</strong>, ja que ens vàrem conèixer<br />
millor. També va haver-hi moltes anècdotes, com la<br />
<strong>de</strong>l tren que ens va haver d’esperar per a tornar <strong>de</strong><br />
Tarragona.<br />
Una <strong>de</strong> <strong>les</strong> nits vam fer una festa on tothom es va<br />
posar <strong>les</strong> millors ga<strong>les</strong> ja que hi havia ball. També ens<br />
van castigar per fer xivarri al vespre.<br />
El dia <strong>de</strong> tornar va ser curiós <strong>veu</strong>re com canviaven<br />
d’andana dues veda<strong>de</strong>s amb totes <strong>les</strong> bosses per<br />
saber la direcció <strong>de</strong>l tren: el cartell on ho indicava no<br />
era prou clar.<br />
Donen <strong>les</strong> gràcies a la monitora i als professors per<br />
haver-nos fet passar tres dies tan divertits que ens<br />
costaran molt d’oblidar.<br />
Marc, Anna Maria, Elisabet, Nati, Nacho i ...<br />
El fred envaeix els carrers<br />
com els records la ment<br />
els arbres es que<strong>de</strong>n sense res<br />
i ningú escolta el que estic dient<br />
El dia és curt i llarga la nit,<br />
perdo l’alè pensant<br />
i <strong>de</strong>s <strong>de</strong>l cor estic recordant<br />
els instants fruïts<br />
El dia és curt i llarga la nit<br />
un altre any està a punt <strong>de</strong> passar<br />
i encara em costa oblidar<br />
el teu cor tan eixerit<br />
Anònim
20<br />
stá claro que para mucha gente el Techno sigue<br />
E siendo esos ruido insoportable que escuchan<br />
habitualmente cuatro <strong>de</strong>scerebrados atiborrados <strong>de</strong><br />
pastillas. Vale, como <strong>de</strong>finición no está mal. Pero yo<br />
(poniéndome a su nivel) puedo contestar, el jazz era esa<br />
horrible música surgida <strong>de</strong> los bur<strong>de</strong><strong>les</strong>, el rock era un<br />
conjunto <strong>de</strong> berridos que pegaban unos greñudos sin<br />
oficio ni beneficio y el funky música <strong>de</strong> negros presos por<br />
su sangre y su cocaína.<br />
Y mira por don<strong>de</strong>, ahora están ascendidos a las alturas<br />
<strong>de</strong> la intelectualidad. Creo que sería más fácil <strong>de</strong>jar este<br />
tipo <strong>de</strong> <strong>de</strong>scalificaciones absurdas, y <strong>de</strong> lo que es peor,<br />
<strong>de</strong> mostrar mucha incultura musical.<br />
Un DJ es un adalid para <strong>de</strong>shoras y un lado <strong>de</strong><br />
confluencia intermusical que realiza su labor <strong>de</strong><br />
caudillaje y creación con una estética tan clara y<br />
contun<strong>de</strong>nte como cortar, pegar y mezclar, y apoyado<br />
por la tecnología básica <strong>de</strong> un sampler y una mesa <strong>de</strong><br />
mezclas, junto a una colección personal <strong>de</strong> discos<br />
generalmente <strong>de</strong> proporciones inabarcab<strong>les</strong>. Un DJ, en<br />
realidad, no hace música, únicamente la rescata <strong>de</strong>l<br />
olvido, a veces sepultada bajo décadas <strong>de</strong> tierra y la<br />
recicla a través <strong>de</strong> nuevos ritmos, ecos, dubs, efectos <strong>de</strong><br />
sonido ... En una mesa <strong>de</strong> mezcla la música entra por<br />
dos o más cana<strong>les</strong> y mientras suena un canal el DJ<br />
prepara el siguiente tema en el punto en que <strong>de</strong>sea que<br />
se inicie.<br />
Un DJ <strong>de</strong>be ser igual y necesariamente un maestro <strong>de</strong> la<br />
incautación y <strong>de</strong> la cita, un arqueólogo musical y o un<br />
sastre sonoro.<br />
MÚSICA<br />
Un Dj realiza su labor <strong>de</strong> caudillaje y creación con una estética tan clara y contun<strong>de</strong>nte<br />
como cortar, pegar y mezclar<br />
Danto resume perfectamente la sesión <strong>de</strong> un buen DJ:<br />
teniendo como referencia la i<strong>de</strong>a <strong>de</strong> colage y <strong>de</strong> la<br />
unificación <strong>de</strong>l plano creativo y sus contenidos, y la<br />
prueba <strong>de</strong> ello es que en muchas ocasiones pue<strong>de</strong><br />
resultar indistinguible, al menos para los aficionados, la<br />
entrada y la salida <strong>de</strong> tema, así se da lugar a un<br />
perfecto puzzle enmarcado que es la metáfora musical<br />
más acertada para un mundo señalado por la i<strong>de</strong>a <strong>de</strong> la<br />
fragmentación.<br />
Kurt Schwitters concebía sus composiciones como los<br />
cut-ups literarios <strong>de</strong> William Borroughts, logrando<br />
articular una nueva forma musical fundamentada en una<br />
ética radical <strong>de</strong> pillaje y apropiación. Tal como Mike<br />
Bildo y Sherrie Levine contribuyeran a establecer nuevos<br />
y fructíferos criterios apropiadores en el terreno <strong>de</strong> la<br />
pintura o la fotografía, muy alejado <strong>de</strong> toda forma<br />
tradicional <strong>de</strong> composición.<br />
En el trabajo creativo <strong>de</strong> los DJs una i<strong>de</strong>a sobresale por<br />
encima <strong>de</strong>l resto, allí no se encuentra rastro <strong>de</strong><br />
verda<strong>de</strong>ros valores <strong>de</strong> originalidad, y es aquí don<strong>de</strong> la<br />
música <strong>de</strong>l DJ contribuye a pronunciar el fin <strong>de</strong> un mito,<br />
el <strong>de</strong> la necesaria originalidad <strong>de</strong> la VANGUARDIA.<br />
En <strong>de</strong>finitiva: el Techno es ritmo, y el ritmo es vida. Hay<br />
algún estilo musical, aparte <strong>de</strong> la electrónica, que haya<br />
sacado más partido al ritmo?<br />
El techno es por lo tanto: ese espacio imaginario, esa<br />
<strong>de</strong>liciosa tierra <strong>de</strong> nadie en la que se une lo telúrico y lo<br />
metafísico, lo tribal y lo galáctico, la investigación y el<br />
hedonismo.<br />
Associació Cultural Amics <strong>de</strong>l Techno<br />
JUAN<br />
Dj: Guru <strong>de</strong>l ritmo. Personaje encargado <strong>de</strong> la<br />
mayor parte <strong>de</strong> la diversión <strong>de</strong>l público <strong>de</strong> una<br />
sala...<br />
Personalidad: Gente normal con una vida normal<br />
que se transforma por la noche para hacer volar la<br />
mente con sus ritmos, sus mezclas y su calor<br />
humano.<br />
Lo más importante: El público. Sin él no se<br />
sobrevive. Seguid siendo así.<br />
Gracias por creer en nosotros<br />
Lin Michael (Lin Subway Productions_Now Club)<br />
Dj Ivan (ACAT_LPS)
E<br />
ls coets que s’utilitzen en<br />
l’actualitat per a llançar naus a<br />
l’espai funcionen amb el mateix<br />
principi <strong>de</strong> acció i reacció que els<br />
focs d’artifici: quan el combustible es<br />
crema, es produeix un raig <strong>de</strong> gasos<br />
calents, que propulsen el coet.<br />
El coet <strong>de</strong>l nostre experiment també<br />
funciona amb el mateix principi: la<br />
reacció entre l’aigua i l’aire que<br />
introduïm a la botella. Prova-ho tu<br />
mateix seguin <strong>les</strong> instruccions:<br />
1. Mira el quadre <strong>de</strong> la fig. 1 i<br />
<strong>veu</strong>ràs totes <strong>les</strong> eines i el<br />
material necessari.<br />
2. Fes un forat al suro amb la<br />
barrina.<br />
3. Introdueix l’embocadura al<br />
forat.<br />
4. Fes una peça semblant a la<br />
fig. 2<br />
5. Omple una quarta part <strong>de</strong><br />
la botella d’aigua i tapa-la<br />
amb el suro.<br />
6. Busca un lloc apartat i<br />
posa la botella a terra<br />
recolzant-la com en la fig.<br />
3<br />
7. Al donar aire, la pressió en<br />
la botella anirà<br />
augmentant fins que <strong>de</strong><br />
sobte, el nostre coet sortirà<br />
disparat.<br />
Fig. 2<br />
Una forma d’entreteniment agradable, divertida i refrescant<br />
per una tarda d’estiu<br />
4<br />
2<br />
6<br />
1<br />
3<br />
10 mm<br />
10 mm<br />
Fig. 2<br />
Nota:<br />
Si et mul<strong>les</strong> recorda que és<br />
l’estiu.<br />
EINES I MATERIAL:<br />
1<br />
2<br />
3<br />
4<br />
5<br />
6<br />
80mm<br />
50mm<br />
40mm<br />
5<br />
Fig. 3<br />
21<br />
Contesta aquestes<br />
preguntes:<br />
Per què<br />
puja?<br />
Per què<br />
baixa?<br />
Quines lleis<br />
físiques són<br />
aplicab<strong>les</strong> al<br />
moviment <strong>de</strong>l coet?<br />
Quan triga<br />
més, en pujar o en<br />
baixar? Per què?<br />
Com es<br />
podria conèixer <strong>de</strong><br />
forma aproximada<br />
l’altura assolida pel<br />
coet?<br />
Com es<br />
podria millorar el<br />
disseny <strong>de</strong>l coet a fi<br />
<strong>de</strong> assolir l’altura<br />
màxima?<br />
Tomás Miralbes
22<br />
Col·loca aquestes parau<strong>les</strong> al seu lloc<br />
10. APICULTURA. 8. INVENTOR.<br />
7. ESCAURE, TEMIBLE. 6. CORRAL,<br />
VEREMA, CIMACI. 5. ANUAL.<br />
4. APEX, BALL, BATA, NEXE, BANY,<br />
REAL. 3. GAT, SAL. 2. ES<br />
EL/LA PROFESSOR/A<br />
Se l’ha vist per LES HEURES.<br />
Sabries dir qui és?<br />
Aquest dibuixant s’ha fet un<br />
autoretrat però com que<br />
estava molt cansat ha<br />
canviat alguns <strong>de</strong>talls .<br />
Sabries <strong>veu</strong>re <strong>de</strong>u diferències<br />
en aquests dibuixos?<br />
CALCULA<br />
Quines quantitats , <strong>de</strong> 0 al 9, hauran <strong>de</strong> insertar-se<br />
per a complir <strong>les</strong> següents igualtats<br />
- + =4<br />
+ + +<br />
+ 8 - =5<br />
- - +<br />
- X =3<br />
=3 =9 =7
L<br />
A<br />
B<br />
E<br />
R<br />
I<br />
N<br />
T<br />
A N U A L A E S<br />
R L G A T X<br />
U A A A E<br />
T E M I B L E B A N Y<br />
L E L<br />
U R C I M A C I<br />
C E R L<br />
I N V E N T O R S A L<br />
P O E<br />
A P E X E S C A U R E<br />
RLE MPG<br />
SWF TIF<br />
WAV PCX<br />
DOC PSD<br />
CDR SAM<br />
BMP EXE<br />
TXT WMF<br />
AVI EPS<br />
MOV CGM<br />
GIF DXF<br />
MP3 CMX<br />
DESTRIA<br />
DESTRIA<br />
S W F W M F R<br />
A V I A P I L<br />
M O V V 3 T E<br />
P D F B D O C<br />
S P E M P G D<br />
D X F P C X R<br />
C G M C M XI G<br />
T X T D L L I<br />
E X E B A T F<br />
23<br />
Un professor<br />
d’informàtica<br />
portava en una<br />
safata una<br />
col·lecció <strong>de</strong> tipus<br />
d’arxius i se li<br />
han barrejat .<br />
Podries triar-los,<br />
Ell diu que en<br />
portava 22<br />
=3 =9 =7<br />
7 - 4 X 1 =3<br />
- - +<br />
2 + 8 - 5 =5<br />
+ + +<br />
8 - 5 + 1 =4<br />
CALCULA<br />
EL/LA PROFESSOR/A<br />
Se sembla al beat Juan <strong>de</strong> Àvila<br />
en un moment d'èxtasi.<br />
És el Carlos MARIN