JESÚS MONCADA - Associació d'Escriptors en Llengua Catalana
JESÚS MONCADA - Associació d'Escriptors en Llengua Catalana
JESÚS MONCADA - Associació d'Escriptors en Llengua Catalana
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
escriure a El País: «Tot l’impacte d’aquesta novel·la és una<br />
qüestió d’estil. O, millor dit, de sinceritat estilística. Estranyam<strong>en</strong>t<br />
èpic, controladam<strong>en</strong>t fellinià, <strong>en</strong>tranyablem<strong>en</strong>t pietós i<br />
intel·lig<strong>en</strong>tm<strong>en</strong>t irònic, l’estil de Camí de sirga transforma la<br />
petita història d’un petit país <strong>en</strong> un monum<strong>en</strong>t. Monum<strong>en</strong>t literari,<br />
no històric, perquè <strong>en</strong> comptes de l’absolut totalitari d’un<br />
judici o d’una dada, configura una experiència feta de mobilitat<br />
i clar-obscur.» 18<br />
Isidor Cònsul va titular a l’Avui: «Camí de sirga, una novel·la<br />
esplèndida.» I va escriure: «Jesús Moncada ha sistematitzat els<br />
refer<strong>en</strong>ts d’aquest món <strong>en</strong> una esplèndida novel·la, Camí de<br />
sirga, i els ha situat <strong>en</strong> el marc d’una cronologia concreta, <strong>en</strong>tre<br />
1914 i 1971, que contempla el màxim espl<strong>en</strong>dor de Mequin<strong>en</strong>sa<br />
i la seva agonia, a partir de 1957. És a dir, des de la<br />
prosperitat de la conca minera <strong>en</strong> els anys de la Primera Guerra<br />
Mundial fins a l’<strong>en</strong>sulsiada de les darreres cases de la vila a<br />
conseqüència de la construcció del pantà.» 19<br />
«Els mèrits novel·lístics i literaris de Camí de sirga són múltiples»,<br />
continuava Cònsul. «D’una banda, la seva construcció<br />
és una autèntica filigrana estructural, mesurada <strong>en</strong> tots els seus<br />
detalls i amb l’afegitó de tractar-se d’una novel·la de protagonisme<br />
col·lectiu, ataquinada de fets i històries diverses; de l’altra,<br />
és una meravella d’ús i intuïció lingüístiques, La ll<strong>en</strong>gua hi<br />
llisca suau i harmoniosa, com si es tractés d’antics llaüts.» I,<br />
contund<strong>en</strong>t, conclou que som davant d’una «novel·la que, a<br />
mesura que el lector hi navega, intueix que es troba davant<br />
d’una obra magistral, de les que fan història i per tant <strong>en</strong>tre les<br />
deu o dotze millors publicades <strong>en</strong> els darrers quaranta anys». 19<br />
Joan Orja a La Vanguardia també s’inclinava davant «la magnitud<br />
de Camí de sirga», que, segons deia, duia a considerar els<br />
dos llibres de contes anteriors de Moncada «meros ejercicios de<br />
precal<strong>en</strong>tami<strong>en</strong>to.» I afegia que era «algo tan bellam<strong>en</strong>te localista<br />
que se impone como universal. Y pronto el lector advertirá<br />
el paralelismo posible con Ci<strong>en</strong> años de soledad, de Gabriel<br />
R<br />
35