JESÚS MONCADA - Associació d'Escriptors en Llengua Catalana
JESÚS MONCADA - Associació d'Escriptors en Llengua Catalana
JESÚS MONCADA - Associació d'Escriptors en Llengua Catalana
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Jesús Moncada, amb un domini del ll<strong>en</strong>guatge que no defuig<br />
els localismes, un humor sorneguer i uns personatges s<strong>en</strong>zills<br />
de la vida del poble, com ara llaüters i miners, capaços de<br />
protagonitzar les anècdotes més increïbles. En algun dels contes<br />
es nota força la influència de Pere Calders i <strong>en</strong> molts d’ells<br />
trobem un aire fellinià, amb una nostàlgia passada pel filtre<br />
literari i a mig camí <strong>en</strong>tre el drama i la comèdia.<br />
El pròleg de Pere Calders descrivia l’autor com un jove acabat<br />
d’arribar a Barcelona des de Mequin<strong>en</strong>sa que «<strong>en</strong>cara estava<br />
trasbalsat pel canvi geogràfic» i afegia: «En Jesús Moncada<br />
ha passat per l’experiència de veure desaparèixer sota les<br />
aigües (i escombrat per profundes transformacions sòcio-econòmiques)<br />
el món de la seva infantesa. Era un món bigarrat,<br />
ple de caràcter: la Mequin<strong>en</strong>sa de les mines de lignit i de la<br />
navegació fluvial, amb terres d’horta, petits nuclis ramaders i<br />
una caça abundant. Miners, llaüters i hortolans dedicav<strong>en</strong> els<br />
lleures a caçar conills, perdius, s<strong>en</strong>glars (i a vegades cèrvols),<br />
la qual cosa donava lloc a converses de cafè molt animades,<br />
<strong>en</strong> el transcurs d’unes partides de cartes memorables. Dos rius,<br />
l’Ebre i el Segre, uni<strong>en</strong> Mequin<strong>en</strong>sa amb els c<strong>en</strong>tres de la seva<br />
activitat comercial, i <strong>en</strong> aquesta confluència, ajocat a les dues<br />
ribes, el poble antic havia vist transcórrer els segles amb una<br />
immutabilitat tr<strong>en</strong>cada, només, per les guerres i pels canvis<br />
polítics. Els costums i l’idioma nostre persisti<strong>en</strong> a desgrat de<br />
mutacions imposades lluny d’allí [...]. L’antiga Mequin<strong>en</strong>sa<br />
havia de ser sacrificada a la construcció del pantà de Ribaroja<br />
i va quedar negada per les aigües dels dos rius, es convertí<br />
<strong>en</strong> una vila fantasma, amb les pedres velades per reverberacions<br />
submarines. En Jesús Moncada va sofrir aquest procés<br />
com si s<strong>en</strong>tís que li robav<strong>en</strong> els records de la seva infantesa,<br />
<strong>en</strong> va fer un drama personal. Residia a Barcelona, però ell,<br />
que estima de cor la seva terra i la seva família, feia anades i<br />
vingudes freqü<strong>en</strong>ts i, a cada retorn, es mostrava dolgut i <strong>en</strong>tristit<br />
per una pèrdua s<strong>en</strong>tim<strong>en</strong>tal irreparable. Si ho esm<strong>en</strong>to ara,<br />
R<br />
29