034-Ulises de Bagdad 16/4/09 19:47 Página 1 - Grup 62
034-Ulises de Bagdad 16/4/09 19:47 Página 1 - Grup 62
034-Ulises de Bagdad 16/4/09 19:47 Página 1 - Grup 62
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
<strong>034</strong>-<strong>Ulises</strong> <strong>de</strong> <strong>Bagdad</strong> <strong>16</strong>/4/<strong>09</strong> <strong>19</strong>:<strong>47</strong> <strong>Página</strong> 38<br />
sició. Es tractava <strong>de</strong> la Leila. Hauria jurat que adoptava<br />
el meu punt <strong>de</strong> vista.<br />
La Leila em fascinava. Sorgida d’una família que<br />
comptava amb quatre germans grans, era la meva doble,<br />
ja que jo que succeïa quatre germanes. Acostumada<br />
a la companyia <strong>de</strong>ls nois, s’havia introduït amb facilitat<br />
en el nostre grup i, quan ja no assistia a les seves<br />
classes <strong>de</strong> dret, ens venia a trobar al cafè en el qual<br />
consagràvem hores a reconstruir les civilitzacions.<br />
Era una dona que fumava amb voluptat.<br />
Qualsevol que hagi vist la Leila caragolar una cigarreta<br />
amb els dits, olorar-la amb un gest ràpid sota els<br />
narius tremolosos, apropar-hi l’encenedor, amb les nines<br />
brillants, la nuca tensa, el rostre <strong>de</strong>vorat per l’espera<br />
i els llavis inflats que semblen xiuxiuejar: «Ja veuràs,<br />
estimada, quina bona olor que faràs quan cremis»,<br />
sap què és tenir cita amb el plaer. Espurnes. Espetecs.<br />
Fins i tot el paper gemegava <strong>de</strong> joia. De seguida, la Leila<br />
es posava la cigarreta a la boca, aspirava amb la rigorositat<br />
d’un músic, cloïa les parpelles, tirava la nuca<br />
enrere i feia la impressió que la cigarreta la penetrava;<br />
a causa d’una contracció, d’alguns espasmes –el pit<br />
s’enlairava, les espatlles es lliuraven al sofà, els genolls<br />
se separaven–, es notava que el seu cos sencer cridava<br />
el fum, l’acollia, el bevia i consentia que l’envaís.<br />
Quan tornava a obrir els ulls, amb les pestanyes papallonejant<br />
i l’iris imprecís, feia pensar en una favorita<br />
que surt, tremolosa, sorpresa, amb porpra a les galtes,<br />
d’una nit d’amor amb el sultà; s’hauria dit que per un<br />
38