La Revista del Col·legi Xaloc - Núm. 65 - Juny 2009
La Revista del Col·legi Xaloc - Núm. 65 - Juny 2009
La Revista del Col·legi Xaloc - Núm. 65 - Juny 2009
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Temps era temps<br />
Que te'n portes <strong>del</strong> teu pas per <strong>Xaloc</strong>?<br />
Santiago Mosquera – Julius<br />
Quan vaig arribar a Espanya recordo<br />
molt bé que vaig tenir les vacances<br />
més llargues de la meva vida. Veníem<br />
<strong>del</strong> fred hivernal patagònic per<br />
endinsar-nos en l' estiu <strong>del</strong><br />
mediterrani. Gairebé foren nou<br />
mesos de vacances en els quals<br />
recordo que vaig conèixer <strong>Xaloc</strong>. Coneixíem un amic de<br />
l'Argentina que feia temps que estava vivint a la<br />
península i que ens va presentar el sr. Lluís Malgosa, que<br />
ens va ensenyar el col·legi. Aquell dia els meus pares van<br />
quedar “al·lucinats” amb tot, jo no vaig saber valorar el<br />
que m'envoltava. També recordo que no restaven places<br />
lliures per a mi i per a un <strong>del</strong> meus germans , així doncs<br />
dos <strong>del</strong>s meus germans començarien aquell any i jo i el<br />
meu germà començaríem al públic i intentaríem entrar a<br />
<strong>Xaloc</strong> l’any següent. Finalment , però , ens van trucar i a<br />
la fi tots varem poder entrar-hi. Des d'aquell dia estic<br />
molt content amb les coses que m'emporto; vaig venir<br />
sense res i me'n vaig amb les butxaques plenes. Què difícil<br />
se'm fa carregar amb tot aquest equipatge, se'm fa dura la<br />
pujada en caminar, però convençut estic que el que porto<br />
no ho trobaré enlloc.<br />
Dani Vega – Julius<br />
Probablement, no és només un el<br />
record que m'emporto de <strong>Xaloc</strong>. No<br />
obstant, sempre recordo el dia en<br />
què un tutor ens va preguntar quin<br />
regal volíem per Nadal. Una resposta<br />
va ser: “una PSP”.<br />
Allò que per a<br />
nosaltres era normal, el tutor no sabia què era. Per tant,<br />
li vam haver d'explicar què era allò d'una PSP.<br />
I com ens<br />
recorden alguns professors: “hem tingut una infància<br />
dura per no haver jugat amb baldufes”. De tota manera,<br />
d'aquell tutor m'emporto un gran consell: sempre s'ha<br />
de ser feliç. ¡Quina raó! El més important és això, i<br />
durant tots aquests anys ho he estat gràcies a un col·legi<br />
com <strong>Xaloc</strong>, format per pares, professors, companys...<br />
que són amics.<br />
En definitiva, el meu record de <strong>Xaloc</strong> es troba en<br />
cadascuna d'aquestes persones amb les quals he<br />
compartit moments que difícilment oblidaré i que<br />
espero continuar compartint. Per tant, gràcies a tots<br />
aquells que han fet, fan i faran possible <strong>Xaloc</strong>. Gràcies i<br />
fins aviat, <strong>Xaloc</strong>.<br />
Pablo De la Higuera – Julius<br />
Si el primer any de col·legi ens fessin<br />
la pregunta : Com et veus quan hagis<br />
acabat el col·legi? Crec que ningú no<br />
hauria contestat alguna cosa que<br />
s'adeqüés a la realitat. <strong>Xaloc</strong> ens ha<br />
donat les eines i ha fet de nosaltres persones educades,<br />
amb criteri i capaços d'escollir el millor. El que un<br />
s'emporta després de tants anys no són només<br />
coneixements, que també, sinó grans amistats que han<br />
resistit el pas <strong>del</strong>s anys i que s'han anat forjant curs rere<br />
curs, malgrat les dificultats. A més de les amistats, els<br />
tutors i preceptors ens han anat educant alhora que ens<br />
ensenyaven. Fruit d'aquesta educació hem adquirit uns<br />
valors que segurament ens serviran molt més que els<br />
coneixements adquirits. A tot això es podrien afegir<br />
tantes anècdotes que si se'm demanés que les expliqués<br />
segurament omplirien moltes revistes com aquesta. Per<br />
tant, es pot dir que <strong>Xaloc</strong> no és només un col·legi.<br />
Sergio Orero – Julius<br />
En primer lloc, destacaria la bona<br />
preparació acadèmica rebuda; tot<br />
començant per uns inicis a Primària i<br />
finalitzant amb els estudis<br />
preuniversitaris <strong>del</strong> Batxillerat i<br />
Batxillerat Internacional, molt bons<br />
alhora que exigents. Tota aquesta<br />
exigència acadèmica que hem rebut ha<br />
fet de nosaltres homes ben preparats i madurs<br />
intel·lectualment.<br />
En segon lloc, la formació com a persona des d'una òptica<br />
cristiana que he rebut. Veritablement, aquesta formació<br />
espiritual i moral ha suposat una base humana ferma, per<br />
millorar com a persona. Sincerament, estic molt agraït al<br />
col·legi per aquest regal que m'ha donat : tenir la<br />
possibilitat d'escollir ser una persona amb principis<br />
morals, cosa que realment no té preu.<br />
Per acabar m'agradaria agrair la tasca <strong>del</strong>s professors <strong>del</strong><br />
col·legi que, tot i que en algunes ocasions es parla d'ells<br />
com qui parla d'una persona aliena a nosaltres, realitzen<br />
una de les labors més importants: formar l'alumnat en les<br />
matèries corresponents i fer de l'alumnat homes<br />
moralment formats i homes de principis: GRÀCIES"