ANNEX 4. Estudi riscos.pdf - Ajuntament d'Aiguafreda
ANNEX 4. Estudi riscos.pdf - Ajuntament d'Aiguafreda
ANNEX 4. Estudi riscos.pdf - Ajuntament d'Aiguafreda
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
AJUNTTAMENT<br />
D’ AIGUA AFREDA<br />
PPLA<br />
D’ORDENNACIÓ<br />
URBAANÍSTICA<br />
MU UNICIPAL D’ ’ AIGUAFREDDA<br />
APROOVACIÓ<br />
INICIAL<br />
2ª<br />
<strong>ANNEX</strong> <strong>4.</strong> EESTUDI<br />
PER A LA IDENTIFFICACIÓ<br />
DE RISCOS R GEOOLÒGICS<br />
A AIGUAFREDA<br />
JUNY 2.012
Equip redactor:<br />
URBANISME INTEGRAL I MEDIAMBIENT,S.L.P.<br />
Directors dels treballs. Eduard Fenoy Palomas, arquitecte.<br />
Jordi Vallhonrat Espasa, arquitecte.<br />
Coordinació. Mireia Salvans Soley, arquitecta.<br />
Planejament urbanístic. Laia Llonch Serrano, arquitecta.<br />
Participació ciutadana. Urbanisme Integral i Mediambient, S.L.P.<br />
Avaluació Ambiental Estratègica. Phragmites, S.L.<br />
Josep Illa Antich, biòleg.<br />
Mireia Fargas Carbonés, ambientòloga.<br />
Maria Carme Soler Roset, enginyera tècnica agrícola.<br />
<strong>Estudi</strong> d’Avaluació de la Mobilitat Generada. Phragmites, S.L.<br />
Josep Illa Antich, biòleg.<br />
Maria Carme Soler Roset, enginyera tècnica agrícola.<br />
Mireia Fargas Carbonés, ambientòloga.<br />
Anàlisi socioeconòmica. Joan Angelet Cladellas. economista.<br />
Assessorament jurídic. Jordi Panadès Dalmases. Advocat
<strong>Estudi</strong> per a la<br />
identificació de <strong>riscos</strong><br />
geològics a Aiguafreda<br />
(Vallès Oriental)<br />
Codi: AP-036/11<br />
Maig 2011
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
Índex<br />
AP-036/11<br />
1 Introducció 1<br />
1.1 Objectius i abast 1<br />
1.2 Marc Territorial 5<br />
1.3 Marc geològic 7<br />
1.4 Pous d’abastament 12<br />
2 Anàlisi de perillositat 13<br />
2.1 Anàlisi del terme municipal 13<br />
2.2 Anàlisi de l’àrea d’Aiguafreda 18<br />
3 Recomanacions 34<br />
<strong>ANNEX</strong>ES:<br />
Plànols<br />
Resum<br />
Fitxes<br />
Referències bibliogràfiques
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
1 Introducció<br />
1.1 Objectius i abast<br />
1/35<br />
AP-036/11<br />
A instàncies de la Direcció General d’Urbanisme (DGU) s’ha procedit a la realització de<br />
l’<strong>Estudi</strong> d’Identificació de Riscos Geològics (EIRG) en el nucli d’Aiguafreda, en el terme<br />
municipal d’Aiguafreda (Figura 1).<br />
L’aptitud del territori per a la urbanització ve condicionada, en alguns casos, per l’acció de<br />
processos geodinàmics actius, tals com l’estabilitat dels vessants, avingudes de rius,<br />
erosions i torrentades. El risc geològic és un factor més, entre molts d’altres, a tenir en<br />
compte en la planificació i la regulació urbanística segons la legislació vigent. El<br />
planejament urbanístic ha de permetre assolir un nivell adequat de protecció enfront els<br />
<strong>riscos</strong> naturals i ha de preservar de la urbanització i l’edificació aquelles zones de risc<br />
llevat que es prevegin l’execució d’obres vinculades a la protecció o a la prevenció dels<br />
mateixos. Per abordar aquesta qüestió en les zones incloses en les àrees d’ordenació del<br />
terme municipal d’Aiguafreda s’ha realitzat el present estudi d’identificació de <strong>riscos</strong><br />
geològics (EIRG).<br />
L’EIRG es realitza en base a la recerca d’indicis de processos geològics actius que siguin<br />
susceptibles de generar situacions de risc que convingui evitar, prevenir o mitigar.<br />
L’estudi no valora les qualificacions urbanístiques que s’assignaran a cada zona i les<br />
tracta totes igual; com a sòl urbà, d’ocupació continuada de persones o sense qualificar.<br />
Un estudi més detallat podria valorar la relació entre risc geològic i vulnerabilitat en<br />
relació als usos. Aquesta labor no és objecte del present treball.<br />
El document se centra en l’estudi de la perillositat geològica d’origen natural corresponent<br />
a:<br />
• Moviments del terreny (moviments de vessant i esfondraments)<br />
• Inundabilitat<br />
• Processos torrencials associats a cons de dejecció<br />
• Aqüífers vulnerables d’especial interès per al consum urbà
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
2/35<br />
AP-036/11<br />
L’anàlisi del risc geològic es basa en una estimació preliminar de la perillositat natural,<br />
entesa com a la probabilitat de què succeeixi un fenomen natural potencialment<br />
destructiu. Queda fora de l’abast d’aquest estudi l’avaluació del risc, entès com el<br />
producte de la perillositat geològica per la vulnerabilitat de les diferents estructures<br />
existents i d’aquelles que es pot preveure implantar en el futur. No es considera la<br />
perillositat que es pugui generar per accions antròpiques futures (mineria, sobreexplotació<br />
d’aqüífers, abocaments, talussos, terraplens, ni altres obres d’origen antròpic).<br />
L’estimació de la perillositat natural s’ha realitzat en funció de la intensitat i del grau<br />
d’activitat que podrien assolir els possibles fenòmens geomorfològics identificats. A partir<br />
d’aquests paràmetres, es poden determinar els següents graus de perillositat natural:<br />
– Perillositat Molt Baixa o Negligible: zones on no s’ha detectat una exposició a<br />
fenòmens actius (sense perillositat definida); o amb fenòmens de baixa<br />
intensitat i baixa activitat.<br />
– Perillositat Baixa: zones exposades a fenòmens de baixa intensitat i d’activitat<br />
mitjana / alta; o de mitjana intensitat i d’activitat baixa.<br />
– Perillositat Mitjana: zones exposades a fenòmens de mitjana intensitat i<br />
d’activitat mitjana / alta; o d’alta intensitat i d’activitat baixa.<br />
– Perillositat Alta: zones exposades a fenòmens d’alta intensitat i d’activitat<br />
mitjana / alta.<br />
A partir de l’avaluació de la perillositat geològica del territori es distingeixen dues<br />
situacions tipus:<br />
– Àrees en les quals no cal la realització d’estudis addicionals de perillositat<br />
geològica. Corresponen a àrees amb perillositat de Molt baixa a Baixa.<br />
– Àrees en les quals es recomana la realització d’estudis de perillositat<br />
addicionals. Normalment, corresponen a àrees que contenen àmbits amb<br />
perillositat de Mitjana a Alta. En aquestes àrees, com a criteri general, abans<br />
d’emprendre qualsevol actuació urbanística, es recomana efectuar estudis<br />
detallats, previs a la definició dels usos del sòl que hi poden ser compatibles,
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
3/35<br />
AP-036/11<br />
que avaluïn detalladament determinats aspectes de la perillositat geològica i els<br />
seus possibles efectes sobre l’actuació projectada.
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
Figura 1: Plànol de situació. En vermell les àrees d’estudi.<br />
4/35<br />
AP-036/11
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
1.2 Marc Territorial<br />
El municipi d’Aiguafreda es troba al sector nord de la comarca del Vallès Oriental, en el<br />
límit amb la comarca d’Osona. Limita amb els municipis de Centelles a l’oest, Sant Martí<br />
de Centelles al sud, Tagamanent a l’est, i Seva i El Brull al nord. Té una superfície de 7,9<br />
Km 2 i una població de 2.505 habitants (any 2010), segons dades de l’IDESCAT. L’accés<br />
al municipi s’efectua per la carretera comarcal C-17, que uneix Vic i Granollers i creua el<br />
terme de nord a sud per l’oest.<br />
El municipi s’ubica a la Serralada Prelitoral, a la part occidental del Montseny. Aquesta<br />
situació condiciona el seu relleu, que és moderat i en el que destaquen el turó de<br />
Tagamanent de 1.056m, el de Montcau de 630m i el de Puig Agut de 704m al límit sud, el<br />
turó del Mas de 1.009m a l’est, i el turó de Montgròs de 764m al límit nord. El sector sud<br />
del terme, on es troba el nucli d’Aiguafreda, es troba a una alçada de entre 400 i 485m.<br />
Hidrològicament, el principal curs del terme és el riu Congost, que discorre pel límit<br />
occidental, i al qual desemboquen la riera de Martinet, el torrent de Cruïlles, el torrent dels<br />
Balços i la riera d’Avencó. Aquest últim, que coincideix amb el límit sud del municipi,<br />
concentra el drenatge de la meitat sud del terme.<br />
El clima varia notablement d’est a oest per la influència del Montseny, de manera que a la<br />
part occidental és subhumit i a l’oriental és humit, segons l’índex d’humitat de<br />
Thornthwait. La temperatura mitjana anual se situa entre 9 i 14º, amb una amplitud<br />
tèrmica anual de 15 a 17º. La precipitació mitjana anual és de entre 700 i 900mm, amb<br />
els valors màxims concentrats a la tardor.<br />
A les taules següents s’indiquen els episodis recents més importants recollits en<br />
estacions properes.<br />
5/35<br />
AP-036/11
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
Taula 1: Precipitacions acumulades mensuals més destacades (mm/mes), enregistrades a les<br />
estacions de Centelles (1942-1983), La Garriga “Escoles Alpe” (1977-1982) i Cànoves “Can<br />
Garriga” (1976-1983) de l’INM.<br />
Data/Estació Centelles<br />
6/35<br />
La Garriga<br />
"Escoles Alpe"<br />
Cànoves "Can<br />
Garriga"<br />
Desembre 1943 244,0 - -<br />
Febrer 1944 208,0 - -<br />
Març 1960 194,3 - -<br />
Setembre 1962 207,4 - -<br />
Novembre 1962 252,3 - -<br />
Setembre 1965 194,8 - -<br />
Octubre 1965 240,7 - -<br />
Maig 1971 200,0 - -<br />
Desembre 1971 206,7 - -<br />
Desembre 1973 265,0 - -<br />
Maig 1977 225,2 169,0 210,1<br />
Gener 1979 205,7 187,7 253,5<br />
Gener 1982 132,0 138,4 211,6<br />
Febrer 1982 169,2 169,2 235,9<br />
Novembre 1982 220,2 151,5 193,2<br />
Taula 2: Precipitacions acumulades diàries i mensuals més destacades enregistrades des de<br />
gener de 1996 a l’estació meteorològica de Tagamanent, de la Xarxa Agrometeorològica de<br />
Catalunya (XAC).<br />
Tagamanent - P.N. del<br />
Data<br />
Montseny<br />
mm/mes mm/dia<br />
29 Gener 1996 196,6 50,4<br />
14 Octubre 1996 163,6 103,0<br />
17 Novembre 1996 192,8 46,2<br />
8 Desembre 1996 237,0 89,6<br />
1 Juny 1997 214,2 37,8<br />
3 Desembre 1998 157,4 88,2<br />
26 Febrer 2003 171,4 62,2<br />
17 Octubre 2003 181,8 47,0<br />
13 Octubre 2005 210,2 56,4<br />
29 Gener 2006 188,0 45,4<br />
13 Setembre 2006 176,2 101,2<br />
2 Abril 2007 167,2 62,0<br />
AP-036/11
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
1.3 Marc geològic<br />
El terme municipal d’Aiguafreda es troba al vessant occidental del massís del Montseny,<br />
que forma part de la Serralada Prelitoral. Geològicament, en el massís del Montseny es<br />
poden diferenciar dues parts, el sòcol, format per roques ígnies i metamòrfiques, i la<br />
cobertora, constituïda fonamentalment per roques sedimentàries dipositades durant el<br />
mesozoic i el terciari.<br />
A l’àrea d’Aiguafreda predominen les unitats triàsiques detrítiques i carbonàtiques<br />
originades en ambients sedimentaris fluvials, lacustres i marins. Concretament estan<br />
constituïdes per calcàries, gresos, dolomies i argiles vermelles (Tm1, Tm2, Tm3 i Tbg).<br />
Presenten estratificació planar i un cabussament de 15-20º cap al nord-oest.<br />
De manera més localitzada, al sector sud-est del municipi la serra de l’Arca està<br />
constituïda per pissarres amb intercalacions de gresos, calcàries i argiles (Caps, Capl, Dc<br />
i Sf), per sobre de les quals se situa una alternança de gresos i calcàries triàsiques (Tm1 i<br />
Tbg) que corona els punts més alts de la serra. També de manera localitzada, en l’extrem<br />
sud-oest del terme afloren argiles, gresos, conglomerats i dolomies amb calcàries<br />
dolomítiques, que corresponen a les unitats PPEa, Tm3 i Tm2.<br />
Pel que fa a la presència de dipòsits quaternaris, els més representatius corresponen a<br />
dipòsits col·luvials holocens (Q), formats per còdols amb matriu lutítica. De manera més<br />
restringida, en el context del riu Congost es localitzen dipòsits de glacis plistocens<br />
constituïts per argiles ocres i vermelloses amb nivells de còdols subarrodonits i nivells de<br />
carbonats intercalats (Qga). Es tracta en tots els casos de materials sense consolidar.<br />
Les unitats geològiques de referència que afloren al terme municipal (Figura 2), a escala<br />
1:50.000, segons el Mapa Geològic Comarcal de Catalunya (IGC), són les següents:<br />
QUATERNARI<br />
Q. Agrupa els sediments quaternaris recents dipositats al fons de valls, rieres i dipòsits de<br />
peu de mont, tots ells de poca potència o entitat cartogràfica. La composició litològica<br />
depèn de l'àrea font i en general consisteix en còdols més o menys rodats o angulosos en<br />
una matriu més o menys abundant de lutites. S'atribueixen a l'Holocè.<br />
Qga. Argiles ocres i vermelloses que engloben nivells de còdols subarrodonits -<br />
arrodonits discontinus. Hi ha petits nivells de calcaris intercalats. Tenen una gran extensió<br />
7/35<br />
AP-036/11
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
i un pendent molt suau. S'interpreten com a glacis d'acumulació; els nivells de carbonats<br />
s'interpreten com a crostes. Edat: Plistocè.<br />
CENOZOIC<br />
PPEa. Argiles vermelles, gresos grollers mal classificats i conglomerats en nivells<br />
lenticulars amb base erosiva. A la base els clastes són de calcàries, pissarres i quars, cap<br />
a sostre disminueix progressivament el percentatge de calcàries de forma que a la part<br />
més alta són gairebé inexistents. La mida dels clastes és molt variable, amb un màxim de<br />
30 centímetres. La matriu és sorrenca - argilosa i el grau de cimentació és baix. Fàcies<br />
Garumniana. Constitueix la "formació Mediona”. Potència màxima 150 metres. Edat:<br />
Paleocè - Eocè inferior.<br />
MESOZOIC<br />
Tm1. Calcàries micrítiques poc argiloses i dolomies de gra fi a mig. De manera general a<br />
la base de la unitat es troben amb bancs dolomítics gruixuts i gradualment, cap a sostre,<br />
van passant a calcàries ben estratificades amb nòduls dispersos de sílex. Contenen<br />
alguns restes fòssils. Potència és de 50 - 90 metres. Ambient sedimentari de plataforma<br />
carbonatada. Fàcies Muschelkalk inferior. Edat: Triàsic mitjà.<br />
Tm2. Gresos i argiles vermelles que cap al sostre contenen nivells lenticulars de guix<br />
blanc o passen a argiles verdoses. Els gresos són de gra fi i ciment silícic. El contingut en<br />
miques d'aquesta unitat és baix, característica que permet la seva diferenciació de la<br />
unitat Tbg. Potència màxima de 50 - 80 metres. Ambient sedimentari lacustre. Fàcies<br />
Muschelkalk mitjà. Edat: Triàsic mitjà.<br />
Tm3. Dolomies de gra fi seguides de bancs de calcàries dolomítiques ben estratificades,<br />
amb fucoides i, esporàdicament, nòduls de sílex. Aquests bancs alternen amb nivells de<br />
calcàries margoses que contenen alguns fòssils: algues, lamel·libranquis i equinoderms.<br />
A sostre sovint es troba un nivell dolomític massiu. Potència de 60 - 200 metres. Ambient<br />
sedimentari de plataforma carbonatada. Fàcies Muschelkalk superior. Edat: Triàsic mitjà -<br />
superior.<br />
Tbg. Sèrie alternant de gresos silícics de gra fi i argiles vermelles amb intercalacions de<br />
nivells de conglomerats que, de base a sostre de la unitat, es fan cada vegada menys<br />
freqüents. A sostre presenten argiles vermelles i verdes. Els materials que constitueixen<br />
aquesta unitat presenten un contingut important en miques. L'estratificació és encreuada.<br />
8/35<br />
AP-036/11
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
La potència total oscil·la entre 50 i 140 metres. Ambient sedimentari continental, fluvial.<br />
Fàcies Buntsandstein. Edat: Triàsic inferior.<br />
PALEOZOIC<br />
Gpg. Pòrfirs àcids, principalment monzogranítics i quarsdiorítics, i en menor proporció<br />
granítics, sienogranítics, granodiorítics i diorítics. Orientació preferent NE - SW. Els pòrfirs<br />
monzogranítics i quarsdiorítics presenten textura porfírica microcristal·lina o<br />
holocristal·lina. Els fenocristalls són de quars, plagiòclasi, biotita i en alguna mostra de<br />
feldspat potàssic. La matriu té la mateixa composició que els fenocristalls a més de<br />
moscovita, apatita, zircó i opacs com accessoris, però en els cas dels pòrfirs<br />
quarsdiorítics presenta major percentatge de quars. Edat: Carbonífer - Permià.<br />
Caps. Pissarres i gresos amb intercalacions de nivells de poca continuïtat lateral de<br />
grauvaques, quarsites i conglomerats. En el conglomerats els clastes són principalment<br />
de pissarres i quars i en menor grau de granitoides. Potència 4 - 15 metres. Edat:<br />
Corresponen a la fàcies Culm. Edat Viseà.<br />
Capl. Pissarres, lidites i calcàries. Aquesta unitat cartogràfica inclou diverses formacions<br />
de poca potència no diferenciables a escala 1:50.000, totes elles d'origen marí. Presenta<br />
la següent sèrie descrita de base a sostre: 15 metres de lidites molt replegades amb<br />
abundants nòduls fosfatats de mida centimètrica, 3 metres de pissarres silíciques, 4 a 5<br />
metres de calcàries amigdaloides ben estratificades amb alt contingut d'argiles i finalment<br />
10 metres d'alternança de pissarres i calcàries, augmentant el contingut de pissarres cap<br />
a sostre. Es situa discordantment sobre la unitat COrp. Potència màxima 35m. Fàcies<br />
Culm. Edat: Tournaisià superior - Viseà inferior Carbonífer.<br />
Dc. Calcosquists i calcàries argiloses grises i groguenques. Contenen abundant fauna de<br />
tentaculits. Potència al voltant de 20 - 30 metres. Edat: Devonià mitjà.<br />
Sf. Pissarres ampelítiques, que alternen amb bancs decimètrics de quarsites i lidites. A la<br />
part inferior són pissarres sorrenques amb intercalacions de bancs quarsítics de 30 a 40<br />
centímetres de gruix. Per sobre es situen pissarres ampelítiques amb graptòlits i<br />
crinoïdeus alternant amb nivells de lidites de fins a 2 centímetres de potència. El sostre<br />
presenta abundants intercalacions calcàries en transit gradual a la unitat SDc a la qual<br />
passa de forma transicional. Potència de 30 a 40 metres Existeixen importants canvis<br />
laterals de fàcies. Edat: Valentià - Wenlockià superior (Silurià).<br />
9/35<br />
AP-036/11
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
Orp. Pissarres argiloses negres, gresos i quarsites. Se situa concordantment sobre la<br />
unitat ÇOrp mentre que a sostre passa gradualment de forma transicional a les pissarres<br />
amb graptòlits de la unitat Sf. Els 10 metres basals d'aquesta unitat són sorrencs amb<br />
algun nivell calcaris. El sostre és més groller i està format per una intercalació de nivells<br />
de pissarres, gresos i quarsites de fins a 15 centímetres de gruix. Localment, també<br />
presenten algun nivell lenticular de bretxes inclòs en les pissarres. Potència 60 metres.<br />
Edat: Ordovicià superior (Caradocià - Ashgil·lià).<br />
ÇOrp. Pissarres i pissarres sorrenques amb intercalacions de bancs poc potents de<br />
quarsita i de roques carbonatades. Presenten importants canvis laterals de fàcies en<br />
quant a la distribució dels nivells quarsítics. Edat: Cambroordovicià.<br />
10/35<br />
AP-036/11
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
Figura 2: Mapa geològic. En vermell les àrees d’estudi.<br />
11/35<br />
AP-036/11
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
1.4 Pous d’abastament<br />
12/35<br />
AP-036/11<br />
El municipi d’Aiguafreda s’abasteix de recursos propis, procedents majoritàriament de<br />
pous de captació. Així mateix, el municipi està connectat a la xarxa Osona sud, que des<br />
de l’ETAP de Manlleu abasteix a 16 municipis i 45.000 habitants, amb un cabal de 13.000<br />
m 3 /dia. El cabal disponible pel municipi d’Aiguafreda és de 1.366 m 3 /dia.<br />
El terme es troba sobre la massa d’aigua subterrània Prelitoral Castellar del Vallès- la<br />
Garriga- Centelles, definida per la nova Directiva Marc en Política d’aigües de la Unió<br />
Europea, aprovada pel Parlament Europeu i el Consell el 23 d’octubre de 2000, i<br />
publicada al DOCE el 22 de desembre de 2000 (2000/60/CE). Es tracta d’una massa<br />
d’aigua subterrània protegida per a abastament, amb captacions superiors a 10 m 3 /dia<br />
destinades al consum humà. Comprèn diversos aqüífers de diferents litologies, però la<br />
influència dels materials carbonatats és determinant en el quimisme de les aigües, que<br />
són bicarbonatades càlciques i clorurades sòdiques.<br />
D’altra banda, cal esmentar que el Reial decret 261/1996, de 16 de febrer, de transposició<br />
de la Directiva 91/676 CEE, de 12 de desembre, no identifica el terme d’Aiguafreda com a<br />
zona vulnerable per nitrats d’origen agrari, malgrat que és molt pròxim a zones que ho<br />
són.
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
2 Anàlisi de perillositat<br />
2.1 Anàlisi del terme municipal<br />
13/35<br />
AP-036/11<br />
El terme municipal d’Aiguafreda presenta un relleu de moderat a abrupte, definit per la<br />
serra de l’Arca i pels torrents que discorren cap al Congost pels límits d’aquesta, la riera<br />
de Martinet i la riera d’Avencó. La part central d’aquesta serra constitueix un pla amb<br />
pendent suau cap al nord-est (Figura 5), en l’entorn dels 10º, constituït per calcàries<br />
triàsiques (Tm1). En les proximitats de la riera de Martinet aquest pendent cap al nord-est<br />
augmenta, i adopta valors freqüentment entre els 20 i 30º (Figura 6). Pel que fa al vessant<br />
oriental, els pendents en aquest cas cap al sud-est superen habitualment els 30º, i està<br />
coronat per un escarpament que assoleix els 25m d’alçada en alguns punts, definit per<br />
les calcàries triàsiques.<br />
En relació a moviments de vessant, l’existència de zones amb pendent moderat a fort<br />
associades a litologies rocoses paleozoiques i nivells de calcàries, gresos i conglomerats<br />
triàsics, fa possible el desenvolupament de despreniments. En aquest sentit, en l’entorn<br />
del nucli d’Aiguafreda existeixen escarpaments constituïts per calcàries que, donada la<br />
presència de discontinuïtats gairebé verticals en associació a una estratificació de baix<br />
cabussament, donen lloc a volums individualitzats que són susceptibles de desprendre’s.<br />
Pel que fa a la possibilitat de que es produeixin lliscaments, el cabussament de les unitats<br />
metamòrfiques no és favorable al pendent del vessant i per tant es poden descartar, i en<br />
el cas de les unitats rocoses triàsiques el cabussament s’estima baix per a afavorir el<br />
lliscament dels estrats i, només en el cas de la unitat Tm3, existeixen alternances de<br />
nivells margosos que poden constituir nivells favorables al lliscament. Pel que fa a la<br />
possibilitat de que es produeixin esllavissades, aquests fenòmens són possibles en les<br />
lutites dels Buntsandstein i en les lutites terciàries de la unitat PPEa, materials que afloren<br />
en les parts altes del vessant sud de la serra de l’Arca i en el sector central de l’àrea.<br />
En el fons documental de l’IGC i de Geocat no consten antecedents d’esdeveniments<br />
relacionats amb moviments de vessant en l’àmbit del terme municipal. Així mateix, des de<br />
l’<strong>Ajuntament</strong> tampoc es té constància de fenòmens significatius. Sí que s’ha trobat<br />
referències en l’hemeroteca digital de La Vanguardia en relació a despreniments afectant<br />
l’antiga carretera N-152, però malgrat que es cita que es van produir al municipi<br />
d’Aiguafreda, aquests fenòmens es van produir probablement a Tagamanent, on la<br />
carretera discorre per sota d’escarpaments importants en la vall del Congost. D’acord
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
14/35<br />
AP-036/11<br />
amb la informació extreta d’aquestes referències, es tracta de fenòmens de magnitud alta<br />
(algun metre cúbic) que es produeixen amb una freqüència alta (període de retorn <<br />
30anys), malgrat que no s’ha pogut obtenir informació sobre l’origen dels despreniments<br />
(litologia i zona de sortida).<br />
En quant a la possibilitat d’esfondraments, existeixen litologies solubles formant part del<br />
subsòl, concretament calcàries triàsiques i carboníferes i dolomies triàsiques. Per aquest<br />
motiu, no es pot descartar el desenvolupament de processos càrstics que podrien derivar<br />
en esfondraments.<br />
Pel que fa a l’inundabilitat, s’ha trobat referències en relació a l’afectació de les<br />
infraestructures per les riuades associades al riu Congost, així com a l’erosió dels seus<br />
marges, responsable de l’aparició d’algun esvoranc i del tall d’algun carril de la carretera<br />
N-152. En aquest sentit, en la delimitació de zones inundables efectuada per a la<br />
redacció de l’INUNCAT (Figura 3) s’inclouen les zones baixes del nucli d’Aiguafreda i<br />
algunes zones de conreu situades en el marge dret de la riera d’Avencó. Així mateix,<br />
segons el Pla Director de Protecció contra avingudes a la conca del Besòs aprovat per<br />
l’Agencia Catalana de l’Aigua l’any 2000, la capacitat hidràulica del riu Congost al seu pas<br />
pel municipi d’Aiguafreda és inferior a l’avinguda amb temps de retorn 50 anys, donat que<br />
per aquesta avinguda es produeixen desbordaments generalitzats que afecten ambdós<br />
marges. D’acord amb un estudi d’inundabilitat del riu Congost realitzat per l’ACA a petició<br />
de l’<strong>Ajuntament</strong> d’Aiguafreda, el municipi es troba en l’àrea inundable amb un període de<br />
retorn de 50 anys.<br />
En quant a la riera d’Avencó, es disposa de l’estudi d’inundabilitat del municipi veí de<br />
Tagamanent elaborat per l’Institut Geològic de Catalunya, donat que aquest curs se situa<br />
en el límit entre els dos municipis. Segons aquest estudi, es poden produir afectacions en<br />
el sectors situats en els marges de la riera (Figura 4).
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
Figura 3: Delimitació de zones potencialment inundables per a la redacció de l’INUNCAT (mapa<br />
geomorfològic). Conques internes de Catalunya, full 36<strong>4.</strong> Agència Catalana de l’Aigua. Maig<br />
2001<br />
Figura 4: Delimitació de zones inundables en el context de la riera d’Avencó efectuada en<br />
l’estudi d’inundabilitat de Tagamanent.<br />
15/35<br />
AP-036/11
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
Figura 5: Mapa de relleu sintètic. En vermell les àrees d’estudi<br />
16/35<br />
AP-036/11
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
Figura 6: Mapa de pendents. En vermell les àrees d’estudi.<br />
17/35<br />
AP-036/11
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
2.2 Anàlisi de l’àrea d’Aiguafreda<br />
18/35<br />
AP-036/11<br />
L’àrea d’Aiguafreda se situa en el sector sud-oest del terme municipal. Ocupa una<br />
extensió en l’entorn de 186Ha en el marge esquerre del riu Congost, limitada al nord i al<br />
sud per la riera de Martinet i la riera d’Avencó, respectivament. Està ocupada de manera<br />
majoritària per habitatges, amb algunes naus industrials que es concentren en els sectors<br />
propers al riu.<br />
La situació de l’àrea, entre la serra de l’Arca i el riu Congost, condiciona que el pendent<br />
general presenti sentit sud-oest, per on discorre el riu. Només en els extrems nord i sud<br />
aquest sentit varia, cap a la riera de Martinet (nord-oest) i cap a la riera d’Avencó (sudest),<br />
respectivament.<br />
S’hi accedeix per l’autovia C-17, que discorre pel marge dret del riu Congost al seu pas<br />
pel municipi.<br />
Fotografia 1. Part baixa del nucli d’Aiguafreda des del sector de l’Eixample.<br />
El subsòl està constituït per diversitat de materials i d’edats. En el límit sud-oriental de<br />
l’àrea aflora el substrat paleozoic, constituït per pissarres cambroordovicianes (ÇOrp) de<br />
cabussament alt (Fotografia 2). Aquests materials ocupen la llera de la riera d’Avencó en<br />
aquest sector, malgrat que aigües avall donen pas a dipòsits de riera (Qr) (Fotografia 3).
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
19/35<br />
AP-036/11<br />
Al nord de l’àrea i al barri d’Avencó afloren les calcàries triàsiques de la unitat Tm1<br />
(Fotografia 4), que defineixen els escarpaments observables en el barri. Aquests<br />
materials presenten indicis d’una certa carstificació en forma de rasclers a la part alta del<br />
barri, i formen puntualment alguna bauma a la part baixa. Immediatament a l’est aflora la<br />
unitat Tm2, que ocupa gran part del nucli d’Aiguafreda i està formada per lutites vermelles<br />
amb intercalacions de nivells de guixos (Fotografia 5). També del triàsic és la unitat Tm3,<br />
constituïda per dolomies i que aflora en el sector central de l’àrea.<br />
La única representació de litologies terciàries es localitza en el sector central de l’àrea on<br />
aflora la unitat PPEa, formada per lutites amb nivells lenticulars de conglomerats<br />
(Fotografia 6). De manera puntual es poden observar dipòsits quaternaris d’origen<br />
col·luvial en alguns talussos dels camins de l’àrea (Fotografia 7).<br />
Fotografia 2. Pissarres cambroordovicianes (ÇOrp) en l’extrem oriental de l’àrea.
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
Fotografia 3. Dipòsits de riera (Qr) en la llera de la riera d’Avencó.<br />
Fotografia <strong>4.</strong> Calcàries triàsiques (Tm1) en un aflorament per sobre del barri de<br />
l’Avencó.<br />
20/35<br />
AP-036/11
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
21/35<br />
AP-036/11<br />
Fotografia 5. Lutites vermelles (Tm2) amb intercalacions de nivells de guixos al sector central de<br />
l’àrea d’estudi.<br />
Fotografia 6. Lutites vermelles amb intercalacions de conglomerats lenticulars amb base erosiva<br />
(PPEa) en els talussos del camp de futbol situat al carrer de Cruïlles.
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
22/35<br />
AP-036/11<br />
Fotografia 7. Dipòsits quaternaris en els talussos del tram final del camí d’Aiguafreda de Dalt.<br />
Moviments de vessant<br />
Els pendents generals de l’àrea adopten valors de entre 10 i 20º, i són inferiors en<br />
àmplies zones properes al riu Congost. No obstant, aquests pendents presenten valors<br />
moderats a alts en les valls associades als torrents de Cruïlles i dels Balços, i en el barri<br />
d’Avencó. En el barri d’Avencó (subàrea A, plànol 2), on les calcàries triàsiques de la<br />
unitat Tm1 defineixen escarpaments abruptes amb alçades que en algun cas assoleixen<br />
els 30m (Fotografia 8, Fotografia 9 i Fotografia 10), s’ha estimat que les litologies rocoses<br />
presents són susceptibles al desenvolupament de despreniments.<br />
Aquests materials presenten estratificació de gruix variable, centimètrica en alguns trams<br />
d’aspecte taulejat, i arriben a constituir bancs de gruix mètric a la part alta. Presenten un<br />
cert cabussament cap a l’oest, i freqüentment el seu desmantellament dona lloc a volums<br />
en voladís. Per tant, són susceptibles de generar despreniments amb volums que, en el<br />
cas extrem, podrien assolir algun metre cúbic, malgrat que no es té constància de que<br />
s’hagin produït fenòmens que hagin afectat cap estructura o habitatge a l’àrea d’estudi.<br />
Considerant l’alçada promig que adopten aquests escarpaments i l’absència<br />
d’antecedents coneguts de despreniments, s’estima una perillositat baixa a mitjana<br />
enfront despreniments per a la subàrea A. Es recomana que els estudis geotècnics<br />
previs a qualsevol nova actuació considerin la possibilitat de que es produeixin<br />
despreniments i valorin per tant la necessitat d’adoptar alguna mesura de protecció. Així
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
23/35<br />
AP-036/11<br />
mateix, en el cas d’actuacions molt properes als escarpaments, cal que aquests estudis<br />
valorin els possibles efectes de l’actuació sobre l’equilibri de les parets rocoses.<br />
En el sector de la Bauma (punt a, plànol 2) s’ha observat algun volum de dimensions en<br />
algun cas superiors al metre cúbic i delimitat per discontinuïtats d’obertura centimètrica,<br />
que per tant és susceptible de desprendre’s. Es recomana evitar la zona situada<br />
immediatament per sota (Fotografia 13), corresponent al voral del carrer d’Avencó, o<br />
valorar la possibilitat d’actuar per a la seva estabilització mitjançant ancoratges o lligat.<br />
D’altra banda, l’erosió diferencial de la unitat PPEa dona lloc a la denudació dels estrats<br />
de conglomerats, originant blocs arrodonits que són susceptibles d’experimentar petits<br />
desplaçaments (Fotografia 14 i Fotografia 15). Considerant la baixa energia d’aquest<br />
fenòmens, la perillositat associada és baixa a molt baixa.<br />
En relació a d’altres tipologies de moviments de vessant, no s’ha observat indicis de que<br />
s’hagin produït fenòmens rellevants a l’àrea d’estudi. Tan sols s’ha observat indicis d’un<br />
cert moviment superficial de les unitats terciàries en els vessants per sobre del carrer de<br />
les Alzines, donant lloc a lleus deformacions en els troncs dels arbres, que són en<br />
qualsevol cas indicatius de fenòmens de baixa magnitud.<br />
Addicionalment, pel que fa als talussos del camp de futbol situat al carrer de Cruïlles<br />
(Fotografia 6), malgrat l’existència d’un mur perimetral es recomana efectuar-ne un cert<br />
manteniment en el cas de que es detectin irregularitats a fi d’evitar el seu deteriorament,<br />
donada l’alçada i la verticalitat que presenten. Durant el reconeixement de camp es va<br />
poder observar aixaragallaments incipients, l’evolució dels quals pot propiciar l’aparició<br />
d’inestabilitats derivades de l’erosió diferencial dels nivells lutítics envers dels<br />
conglomeràtics.
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
Fotografia 8. Escarpaments de calcàries per sobre del barri de l’Avencó.<br />
Fotografia 9. Paret rocosa per darrera de les cases del barri d’Avencó.<br />
24/35<br />
AP-036/11
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
Fotografia 10. Aspecte del vessant al sector de Sant Salvador.<br />
Fotografia 11. Discontinuïtats verticals en el sector de la Bauma.<br />
25/35<br />
AP-036/11
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
26/35<br />
AP-036/11<br />
Fotografia 12. Volums delimitats per discontinuïtats d’obertura centimètrica en el sector de la<br />
Bauma.<br />
Fotografia 13. Zona que es recomana evitar en el sector de la Bauma.
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
Fotografia 1<strong>4.</strong> Blocs de conglomerat resultants de la denudació de la unitat PPEa.<br />
Fotografia 15. Blocs de conglomerat en el voral del carrer de les Alzines.<br />
27/35<br />
AP-036/11<br />
Esfondraments<br />
A l’àrea d’estudi s’ha identificat litologies carbonatades, concretament calcàries i<br />
dolomies, que són susceptibles de desenvolupar processos càrstics. En aquest sentit,<br />
s’ha observat l’existència d’aquests processos a escala superficial, donant lloc a rasclers
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
28/35<br />
AP-036/11<br />
en el sostre dels estrats que resten exposats (Fotografia 16), malgrat que no s’ha<br />
observat cap morfologia que indiqui l’existència d’esfondraments derivats de<br />
carstificacions profundes.<br />
Així doncs, considerant que les litologies solubles es troben restringides a determinats<br />
sectors de l’àrea d’estudi i que només s’ha identificat indicis de processos càrstics<br />
superficials, es considera una perillositat baixa a molt baixa enfront d’esfondraments.<br />
Fotografia 16. Erosió superficial en el sostre dels estrats de calcàries.<br />
Fluxos torrencials<br />
No s’ha reconegut indicis de processos del tipus de fluxos torrencials o de corrents<br />
hiperconcentrats, ni de cons de dejecció associats. És per tant que s’ha estimat una<br />
perillositat natural molt baixa enfront fluxos torrencials i corrents hiperconcentrats.<br />
Inundabilitat<br />
El reconeixement de camp ha permès constatar que a l’àrea d’estudi existeixen zones<br />
poc elevades en relació a les lleres d’alguns dels cursos que hi discorren, que des d’un<br />
punt de vista geomorfològic s’han de considerar potencialment inundables. Aquesta<br />
consideració és coincident amb la delimitació de zones potencialment inundables per a la<br />
redacció de l’INUNCAT, on es destaquen algunes zones associades al riu Congost<br />
(Fotografia 17 i Fotografia 18) i a la riera d’Avencó (Fotografia 19 i Fotografia 20).
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
29/35<br />
AP-036/11<br />
L’estudi de detall efectuat sobre la riera d’Avencó en el context de l’estudi d’inundabilitat<br />
de Tagamanent posa de manifest que existeixen algunes zones dins l’àrea d’estudi que<br />
es veurien afectades per les avingudes amb període de retorn superior a 100 anys<br />
(Figura 4). El citat estudi d’inundabilitat inclou també un petit tram del Congost en el sud<br />
d’Aiguafreda, on s’observa com l’avinguda amb període de retorn superior a 10 anys<br />
afecta alguns sectors urbanitzats.<br />
Un altre dels cursos amb una certa entitat que discorre pel municipi és la riera de Martinet<br />
(Fotografia 21), que defineix el límit nord del terme i que drena el vessant nord de la serra<br />
de l’Arca. Donades les dimensions de la conca, superiors als 10km 2 , i considerant<br />
l’encaixament que presenta la llera, no es pot descartar que puntualment es donin<br />
problemes de drenatge.<br />
La resta de cursos que discorren pel municipi no presenten conques gaire importants. El<br />
torrent de la Corredora, que dona pas aigües avall al torrent del Cementiri (Fotografia 23),<br />
presenta una conca amb un àrea en l’entorn d’1 km 2 , mentre que en el cas del torrent del<br />
Balços i del torrent de les Cruïlles és inferior a 0,5km 2 . No obstant, en aquest últim cas<br />
s’ha observat que el pendent que presenta la llera pot motivar una certa capacitat erosiva,<br />
tal i com s’ha constatat en la soscavació produïda en un dels camins que el creuen<br />
(Fotografia 24).<br />
Amb tot, es recomana realitzar un estudi detallat del riu Congost al seu pas pel municipi,<br />
de la riera de Martinet i de la riera d’Avencó. Donat que aquest últim curs ja va ser objecte<br />
d’estudi en el municipi veí de Tagamanent, l’estudi d’inundabilitat d’Aiguafreda pot<br />
reproduir les dades contingudes en el document ja existent.
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
Fotografia 17. Riu Congost al seu pas per Aiguafreda.<br />
Fotografia 18. Riu Congost al seu pas per sota de l’autovia C-17.<br />
30/35<br />
AP-036/11
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
Fotografia 19. Riera d’Avencó en el límit ’est de l’àrea.<br />
Fotografia 20. Detall de la llera de la riera d’Avencó.<br />
31/35<br />
AP-036/11
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
Fotografia 21. Riera de Martinet en la confluència amb la carretera N-152a.<br />
Fotografia 22. Pas de la riera de Martinet per sota de la carretera N-152a.<br />
32/35<br />
AP-036/11
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
Fotografia 23. Torrent del Cementiri al seu pas pel barri de l’Eixample.<br />
Fotografia 2<strong>4.</strong> Soscavació del torrent de les Cruïlles en la intersecció amb el camí.<br />
33/35<br />
AP-036/11
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
3 Recomanacions<br />
34/35<br />
AP-036/11<br />
A l’àrea d’Aiguafreda s’ha identificat la subàrea A amb perillositat baixa a mitjana enfront<br />
de despreniments. Es recomana que els estudis geotècnics previs a qualsevol nova<br />
actuació considerin la possibilitat de que es produeixin despreniments i valorin la<br />
necessitat d’adoptar mesures de protecció, així com els possibles efectes de l’actuació en<br />
qüestió sobre l’estabilitat de les parets rocoses.<br />
Així mateix, en el sector de la Bauma (punt a) es recomana evitar les zones situades<br />
immediatament per sota, corresponents al voral del carrer d’Avencó. Addicionalment es<br />
pot considerar l’estabilització mitjançant ancoratges o lligat dels blocs que presentin<br />
menys estabilitat.<br />
D’altra banda, a l’àrea d’Aiguafreda cal indicar l’existència de zones potencialment<br />
inundables en relació al riu Congost, a la riera de l’Avencó i a la riera de Martinet, i per<br />
tant, es recomana la realització d’un estudi d’inundabilitat d’aquests cursos i dels seus<br />
afluents. En el cas de la riera d’Avencó, que limita els municipis d’Aiguafreda i<br />
Tagamanent, ja es va realitzar un estudi d’inundabilitat detallat en el segon dels municipis,<br />
i per tant l’estudi d’inundabilitat d’Aiguafreda ha d’incorporar els resultats disponibles, no<br />
sent necessari realitzar un nou estudi d’aquest curs.<br />
A la resta de l’àrea d’Aiguafreda no s’ha detectat cap indici de processos geomorfològics<br />
potencialment actius que puguin comportar una situació de risc enfront moviments de<br />
vessant, esfondraments o processos erosius o deposicionals associats a torrentades.<br />
Amb caràcter general, independentment de la perillositat natural, cal tenir en compte les<br />
següents recomanacions:<br />
• La realització d’un estudi geotècnic per a cada nova construcció, d’acord amb les<br />
directrius actuals del “Código Técnico de la Edificación” (CTE).<br />
• Prendre les mesures adequades durant o posteriorment a l’execució<br />
d’excavacions o talussos antròpics per evitar el desenvolupament d’inestabilitats.<br />
• Evitar edificar a les vores d’escarpaments i talussos. Es recomana deixar una<br />
distància prudencial entre l’escarpament i la base de les edificacions, ja que es<br />
poden veure afectades pel progressiu desenvolupament d’inestabilitzacions .
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
35/35<br />
AP-036/11<br />
• Evitar les fonamentacions sobre terraplens o rebliments antròpics preexistents.<br />
Usualment, no solen ser aptes per a fonamentar estructures, i es poden generar<br />
assentaments diferencials importants en ser sotmesos a càrregues.<br />
• Deixar un perímetre de protecció al voltant de les captacions, en el qual no es<br />
permetin activitats que puguin afectar la qualitat de les aigües o la mateixa<br />
captació (vessaments o noves explotacions).<br />
Barcelona, 10 de maig de 2011<br />
Darío Pérez Sánchez<br />
Vist i plau:<br />
Pere Martínez i Figueras<br />
Geòleg Cap de l’Àrea d’Enginyeria Geològica i Risc<br />
Geocat Gestió de Projectes S.A. Institut Geològic de Catalunya
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
<strong>ANNEX</strong>ES:<br />
AP-036/11<br />
PLÀNOLS<br />
RESUM<br />
FITXES<br />
REFERÈNCIES BIBLIOGRÀFIQUES
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
PLÀNOLS<br />
AP-036/11
AP-036/11<br />
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
RESUM<br />
<strong>Estudi</strong> d’Identificació de Riscos Geològics<br />
Aiguafreda<br />
No cal estudis detallats<br />
(Indicis poc significatius)<br />
Perillositat baixa a mitjana<br />
Moviments de<br />
vessant<br />
No cal estudis detallats<br />
(Indicis poc significatius)<br />
Perillositat baixa a molt baixa<br />
Esfondraments<br />
Presència de zones potencialment inundables<br />
Riu Congost i riera de Martinet<br />
Cal estudi d’inundabilitat<br />
Riera d’Avencó<br />
Inundabilitat<br />
Ja es disposa d’un estudi al municipi veí de<br />
Tagamanent. Els estudis d’inundabilitat que es<br />
realitzin a Aiguafreda han d’incorporar els<br />
resultats de l’estudi ja disponible.<br />
No cal estudis detallats<br />
(No hi ha indicis)<br />
Processos<br />
torrencials<br />
associats a cons de<br />
dejecció
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
Àrea d’Aiguafreda<br />
Subàrea A (plànol 2)<br />
Perill.<br />
Tipus Despreniments<br />
Grau Baix a mitjà<br />
FITXES<br />
AP-036/11<br />
Propostes Es recomana que els estudis geotècnics previs a qualsevol nova actuació considerin<br />
la possibilitat de que es produeixin despreniments i valorin la necessitat d’adoptar<br />
alguna mesura de protecció, així com els possibles efectes de l’actuació sobre<br />
l’estabilitat de la paret rocosa.<br />
Riu Congost (Plànol 1 i Plànol 2)<br />
Perillositat Inundabilitat<br />
Propostes <strong>Estudi</strong> detallat d’inundabilitat del riu Congost<br />
Riera d’Avencó (Plànol 2)<br />
Perillositat Inundabilitat<br />
Propostes<br />
Donat que ja es disposa d’un estudi sobre aquest curs realitzat al municipi veí de<br />
Tagamanent, els estudis d’inundabilitat que es realitzin a Aiguafreda han de<br />
incorporar els resultats de l’estudi ja disponible.<br />
Riera de Martinet (Plànol 1)<br />
Perillositat Inundabilitat<br />
Propostes <strong>Estudi</strong> detallat d’inundabilitat de la riera de Martinet<br />
Annex. 1 de 41
<strong>Estudi</strong> per a la identificació de <strong>riscos</strong> geològics a Aiguafreda<br />
REFERÈNCIES BIBLIOGRÀFIQUES<br />
AP-036/11<br />
• Departament de Medi Ambient (2001). “Delimitació de zones inundables per a la redacció<br />
de l’INUNCAT. Conques internes de Catalunya”. Memòria i Plànols. Maig de 2001.<br />
http://mediambient.gencat.net/aca/ca/planificacio/inundabilitat/<br />
• ICC (1996). “Atles climàtic de Catalunya”. Institut Cartogràfic de Catalunya – Departament de<br />
Medi Ambient.<br />
• ICC (2003). “Mapa Geològic de Síntesi de Catalunya a escala 1:50.000”. Institut Cartogràfic<br />
de Catalunya.<br />
• IGC (2010). “<strong>Estudi</strong> d’inundabilitat al municipi de Tagamanent”. Codi: AP-016/10. Institut<br />
Geològic de Catalunya.<br />
• La Vanguardia. Hemeroteca digital. Edició dels dies 6 i 8 d’abril de 1969, 11 de novembre<br />
de 1971, 19 de setembre de 1975, 16 de desembre de 1975, 14 de setembre de 1976, 28 de<br />
maig de 1977 i 14 d’abril de 1983.<br />
Annex. 2 de 41