Creu Vilabertran.FH11 - Museu d'Història de Catalunya
Creu Vilabertran.FH11 - Museu d'Història de Catalunya
Creu Vilabertran.FH11 - Museu d'Història de Catalunya
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
L’a<strong>de</strong>quació arquitectònica <strong>de</strong> la capella <strong>de</strong>ls Rocabertí i la restauració i la nova instal·lació<br />
<strong>de</strong> la creu <strong>de</strong> <strong>Vilabertran</strong> són la culminació d’un projecte emmarcat dins la política <strong>de</strong> valoració<br />
<strong>de</strong>l patrimoni cultural <strong>de</strong> la Generalitat <strong>de</strong> <strong>Catalunya</strong>.<br />
El projecte, li<strong>de</strong>rat pel <strong>Museu</strong> d’Història <strong>de</strong> <strong>Catalunya</strong>, organisme gestor <strong>de</strong>l monument, i en<br />
el qual han intervingut <strong>de</strong> manera molt activa el Servei <strong>de</strong> Patrimoni Arquitectònic i el Centre<br />
<strong>de</strong> Restauració <strong>de</strong> Béns Mobles, permetrà <strong>de</strong> po<strong>de</strong>r contemplar la creu dignament instal·lada<br />
a la basílica <strong>de</strong> la canònica <strong>de</strong> Santa Maria <strong>de</strong> <strong>Vilabertran</strong>, espai per al qual va ser obrada al<br />
segle XIV. La restauració <strong>de</strong> la capella <strong>de</strong>ls Rocabertí ha estat patrocinada per la Fundació<br />
Mútua General <strong>de</strong> <strong>Catalunya</strong>.<br />
La restauració <strong>de</strong> la creu <strong>de</strong> <strong>Vilabertran</strong>.<br />
Un projecte <strong>de</strong> valoració <strong>de</strong>l patrimoni cultural català<br />
Ajuntament <strong>de</strong> <strong>Vilabertran</strong><br />
Generalitat <strong>de</strong> <strong>Catalunya</strong><br />
Departament <strong>de</strong> Cultura<br />
i Mitjans <strong>de</strong> Comunicació<br />
Canònica <strong>de</strong> Santa Maria<br />
<strong>de</strong> <strong>Vilabertran</strong><br />
Carrer <strong>de</strong> l’Abadía, 4<br />
17760 Vilabertan<br />
972 50 87 87<br />
(Alt Empordà)<br />
<strong>Museu</strong> d’Història <strong>de</strong> <strong>Catalunya</strong><br />
Plaça <strong>de</strong> Pau Vila, 3<br />
08003 Barcelona<br />
Telèfon 93 225 47 00<br />
mhc.cultura@gencat.cat<br />
www.mhcat.cat<br />
Textos: Joan Domenge i Anna Molina · Fotografies: Carles Aymerich (Centre <strong>de</strong> Restauració <strong>de</strong> Béns Mobles <strong>de</strong> <strong>Catalunya</strong>) · Coordinació: Jordi Miras Llopart i Teresa Rodón<br />
La creu <strong>de</strong> <strong>Vilabertran</strong>
La creu <strong>de</strong> <strong>Vilabertran</strong> Iconografia<br />
La creu, instrument <strong>de</strong>l sacrifici i mort <strong>de</strong> Crist, però també símbol <strong>de</strong> la seva glòria, ha estat el distintiu <strong>de</strong>ls<br />
cristians d'ençà <strong>de</strong>ls difícils temps <strong>de</strong> la persecució. El profund fervor religiós <strong>de</strong> l'època gòtica impulsà les<br />
comunitats a reunir els mitjans suficients per encarregar grans i sumptuoses creus processionals, expressió<br />
tangible <strong>de</strong> la vivència, personal i col·lectiva, <strong>de</strong> la pietat medieval. Fou llavors quan <strong>Vilabertran</strong> volgué dotarse<br />
d'una creu que, per la mida, no té rival en l'àmbit català: és la més monumental <strong>de</strong> les que han pervingut.<br />
Enlairada damunt un bordó <strong>de</strong> metall o fusta, es <strong>de</strong>via portar amb orgull a les processons que es feien tant<br />
dins el clos canonical com per la vila. Una creu d'aquesta rellevància, que, a més, contenia relíquies <strong>de</strong> la<br />
Veracreu i <strong>de</strong> diversos sants, <strong>de</strong> ben segur que també s'utilitzà per solemnitzar el culte —situant-la en un<br />
lloc preferent <strong>de</strong>l presbiteri— i per distingir alguns enterraments.<br />
Sortosament la creu ens ha arribat superant les vicissituds seculars. Però manca qualsevol informació<br />
documental que permeti saber qui la va encarregar, l’argenter que la va obrar, on, quan i per què es va<br />
realitzar. Obrada tota en argent, les làmines metàl·liques recobreixen l'ànima <strong>de</strong> fusta que li dóna suport.<br />
El seu perfil, caracteritzat pels extrems més amples que la resta <strong>de</strong>ls braços i lleugerament curvilinis,<br />
prece<strong>de</strong>ix el flor<strong>de</strong>lisat que poc <strong>de</strong>sprés serà hegemònic en aquests objectes processionals.<br />
L'excepcionalitat <strong>de</strong> la creu no rau només en les mi<strong>de</strong>s, ans algunes característiques tipològiques i tècniques<br />
també la singularitzen. A l'anvers s'hi sent el pes <strong>de</strong> la tradició amb la sumptuositat que resulta <strong>de</strong> combinar<br />
relleus d'argent, discs amb filigranes, petits medallons d'esmalt, pedres semiprecioses i entalles d'època<br />
antiga —proce<strong>de</strong>nts d'Empúries, s'ha dit. El revers, en canvi, és més sobri i tècnicament homogeni: tot<br />
d'obra d'argenteria.<br />
El perfil <strong>de</strong> la creu, el gust pel cromatisme i la lluminositat <strong>de</strong> les pedres, així com alguns trets iconogràfics<br />
són recurrents en altres peces obra<strong>de</strong>s als tallers gironins <strong>de</strong>l començament <strong>de</strong>l segle xiv. El clar reclam<br />
als brots que <strong>de</strong>coren les columnes <strong>de</strong>l baldaquí <strong>de</strong> la seu <strong>de</strong> Girona, que manifesten els roleus vegetals<br />
<strong>de</strong>l revers, és un argument més per pensar que la creu <strong>de</strong> <strong>Vilabertran</strong> es va fer en algun obrador <strong>de</strong> la ciutat.<br />
El programa d'imatges representa<strong>de</strong>s no revela grans originalitats, ans és comú al d'altres peces similars i<br />
ve "dictat" pel sentit <strong>de</strong> l'objecte. Anvers i revers són com les dues pàgines il·lustra<strong>de</strong>s que solen precedir el<br />
cànon en els missals. Al davant hi tenim l'evocació <strong>de</strong>l moment dramàtic <strong>de</strong> la mort <strong>de</strong> Crist al Calvari, amb<br />
la Mare <strong>de</strong> Déu i sant Joan, afligits, a banda i banda. Al capdamunt hom hi veu una al·legoria <strong>de</strong> Déu com a<br />
senyor <strong>de</strong> l'univers, amb l'àngel que aguanta el sol i la lluna; imatge que aviat seria arraconada per una altra<br />
carregada <strong>de</strong> sentit re<strong>de</strong>mptor i eucarístic: la <strong>de</strong>l pelicà nodrint els fills amb la sang. La salvació <strong>de</strong> la humanitat<br />
gràcies a la mort <strong>de</strong>l Fill <strong>de</strong> Déu se sol evi<strong>de</strong>nciar als peus <strong>de</strong> Crist, amb imatges al·lusives a la resurrecció,<br />
com Adam sortint <strong>de</strong>l sepulcre —és el nostre cas—, la baixada als llimbs, Llàtzer o el mateix Crist ressuscitat.<br />
En els quatre medallons esmaltats que hi ha al centre <strong>de</strong>ls discs <strong>de</strong> filigrana s'hi veuen capets <strong>de</strong> sants <strong>de</strong><br />
difícil i<strong>de</strong>ntificació; per la caracterització facial els <strong>de</strong>l travesser podrien ser Pere i Pau.<br />
Un gran medalló amb l'Agnus Dei portant l'estendard presi<strong>de</strong>ix el revers. L’acompanyen els quatre símbols<br />
evangèlics: al cim l’àguila <strong>de</strong> Joan, a l’esquerra el bou <strong>de</strong> Lluc, a la dreta el lleó <strong>de</strong> Marc i a baix l’àngel <strong>de</strong><br />
Mateu, amb una peculiar positura, agenollat i presentant, amb respecte, el llibre. El tema es repetirà en<br />
quasi totes les creus gòtiques, substituint sovint l'Anyell per la imatge <strong>de</strong> l'Omnipotent. De fet, a <strong>Vilabertran</strong><br />
es dóna una certa redundància iconogràfica, car els evangelistes, asseguts als seus escriptoris i acompanyats<br />
pels seus símbols, es po<strong>de</strong>n veure en quatre cercles <strong>de</strong> l'anvers <strong>de</strong>l travesser.<br />
Als extrems d'ambdós costats hi ha quatre florons idèntics que semblen romandre al marge <strong>de</strong>l programa<br />
relatiu a la passió <strong>de</strong> Crist i a la re<strong>de</strong>mpció <strong>de</strong> la humanitat. Un altiu genet a cavall, sonant un corn i amb<br />
un falcó a la mà, hi compareix envoltat d’animals: llebrers, cérvols, conills i senglars, representats amb un<br />
peculiar dinamisme. Per bé que els motius animalístics —amb valor <strong>de</strong>coratiu i/o simbòlic— no són<br />
excepcionals en peces d’orfebreria religiosa <strong>de</strong>l començament <strong>de</strong>l gòtic, cal pensar que l’art profà-cavalleresc<br />
ha inspirat aquestes escenes <strong>de</strong> munteria.<br />
La restauració <strong>de</strong> la creu, realitzada al 2008, ha consistit en la intervenció <strong>de</strong> neteja, estabilització <strong>de</strong> suports<br />
i reintegració <strong>de</strong> parts malmeses i ha ocupat un equip d’especialistes <strong>de</strong> diferents disciplines: l’orfebre, els<br />
historiadors <strong>de</strong> l’art i els medievalistes. La posada en comú i el <strong>de</strong>bat <strong>de</strong> les aportacions <strong>de</strong> cadascun d’ells,<br />
ha permès millorar <strong>de</strong> forma qualitativa el coneixement <strong>de</strong> l’objecte, tant <strong>de</strong>s d’una perspectiva tècnica<br />
com històrica i artística.<br />
La restauración <strong>de</strong> la cruz <strong>de</strong><br />
<strong>Vilabertran</strong>. Un proyecto <strong>de</strong><br />
valorización <strong>de</strong>l patrimonio cultural<br />
catalán<br />
La a<strong>de</strong>cuación arquitectónica <strong>de</strong> la capilla<br />
<strong>de</strong> los Rocabertí y la restauración y nueva<br />
instalación <strong>de</strong> la cruz <strong>de</strong> <strong>Vilabertran</strong> son la<br />
culminación <strong>de</strong> un proyecto enmarcado<br />
<strong>de</strong>ntro <strong>de</strong> la política <strong>de</strong> valorización <strong>de</strong>l<br />
patrimonio cultural <strong>de</strong> la Generalitat <strong>de</strong><br />
<strong>Catalunya</strong>.<br />
La restauration <strong>de</strong> la croix <strong>de</strong><br />
<strong>Vilabertran</strong>. Un projet <strong>de</strong> mise en valeur<br />
du patrimoine culturel catalan<br />
L’adéquation architecturale <strong>de</strong> la chapelle<br />
<strong>de</strong>s Rocabertí et la restauration et la nouvelle<br />
installation <strong>de</strong> la croix <strong>de</strong> <strong>Vilabertran</strong><br />
constituent la culmination d’un projet<br />
s’inscrivant au sein <strong>de</strong> la politique <strong>de</strong> mise<br />
en valeur du patrimoine culturel <strong>de</strong> la<br />
Generalitat <strong>de</strong> <strong>Catalunya</strong>.<br />
Castellano Français English<br />
El proyecto, li<strong>de</strong>rado por el <strong>Museu</strong> d’Història<br />
<strong>de</strong> <strong>Catalunya</strong>, permite contemplar la cruz<br />
dignamente instalada en la capilla <strong>de</strong> los<br />
Rocabertí, en el interior <strong>de</strong> la iglesia, un<br />
espacio para el cual fue construida en el<br />
siglo XIV.<br />
El profundo fervor religioso <strong>de</strong> la época gótica<br />
impulsó a las comunida<strong>de</strong>s a encargar la<br />
construcción <strong>de</strong> gran<strong>de</strong>s y <strong>de</strong>stacadas cruces<br />
procesionales y en este contexto, <strong>Vilabertran</strong><br />
quiso dotarse <strong>de</strong> una cruz, que por sus<br />
dimensiones, no tiene rival en el ámbito<br />
catalán: es la más monumental <strong>de</strong> las que<br />
han pervivido. Realizada en plata, las láminas<br />
metálicas recubren la base <strong>de</strong> ma<strong>de</strong>ra que<br />
le da soporte. Su perfil proce<strong>de</strong> <strong>de</strong>l<br />
flor<strong>de</strong>lisado que luego será hegemónico en<br />
estos objetos procesionales.<br />
La iconografía representada en la cruz,<br />
respon<strong>de</strong> al sentido <strong>de</strong>l propio objeto. Las<br />
imágenes <strong>de</strong> la evocación <strong>de</strong> la muerte <strong>de</strong><br />
Cristo en el Calvario, con la Virgen María y<br />
san Juan, la alegoría <strong>de</strong> Dios como señor <strong>de</strong>l<br />
universo, con el ángel que aguanta el sol y<br />
la luna y Adán saliendo <strong>de</strong>l sepulcro en<br />
alusión a la resurrección. En el anverso un<br />
gran medallón con el Agnus Dei, y los relieves<br />
con las figuras <strong>de</strong> los evangelistas.<br />
La restauración <strong>de</strong> la cruz, que consistió en<br />
la limpieza, estabilización <strong>de</strong> los soportes y<br />
reintegración <strong>de</strong> partes dañadas, ha sido<br />
posible gracias a la colaboración <strong>de</strong> un<br />
grupo <strong>de</strong> especialistas: orfebres,<br />
historiadores <strong>de</strong>l arte y medievalistas, que<br />
ha permitido mejorar <strong>de</strong> forma cualitativa el<br />
conocimiento <strong>de</strong>l objeto.<br />
Le projet, conduit par le Musée d’Histoire <strong>de</strong><br />
Catalogne, permet <strong>de</strong> voir la Croix dignement<br />
installée dans la chapelle <strong>de</strong>s Rocabertí, à<br />
l’intérieur <strong>de</strong> l’église, un espace pour lequel<br />
elle a été réalisée au XIVe siècle.<br />
La profon<strong>de</strong> ferveur religieuse <strong>de</strong> l’époque<br />
gothique a poussé les communautés à<br />
<strong>de</strong>man<strong>de</strong>r la construction <strong>de</strong> gran<strong>de</strong>s et<br />
importantes croix <strong>de</strong> procession et, dans ce<br />
contexte, <strong>Vilabertran</strong> a voulu se doter d’une<br />
croix qui, en raison <strong>de</strong> ses dimensions, n’avait<br />
pas d’équivalent dans le domaine catalan :<br />
il s’agit <strong>de</strong> la plus monumentale <strong>de</strong> celles qui<br />
existent encore. Travaillée en argent, les<br />
plaques métalliques recouvrent la base en<br />
bois qui lui sert <strong>de</strong> support. Son profil provient<br />
<strong>de</strong> la fleur <strong>de</strong> lys qui, par la suite, <strong>de</strong>viendra<br />
un élément homogène sur ces objets <strong>de</strong><br />
procession.<br />
L’iconographie représentée sur la croix<br />
répond au sens du propre objet. Les images<br />
<strong>de</strong> l’évocation <strong>de</strong> la mort du Christ sur le<br />
Calvaire, avec la Vierge Marie et Saint Jean,<br />
l’allégorie <strong>de</strong> Dieu comme seigneur <strong>de</strong><br />
l’univers, avec l’ange qui soutient le soleil et<br />
la lune, et Adam sortant du sépulcre, ce qui<br />
fait allusion à la résurrection. Sur l’avers, un<br />
grand médaillon avec l’Agnus Dei et les reliefs<br />
avec les figures <strong>de</strong>s évangélistes.<br />
La restauration <strong>de</strong> la croix, consistant dans<br />
une intervention <strong>de</strong> nettoyage, une<br />
stabilisation <strong>de</strong>s supports et une réintégration<br />
<strong>de</strong>s parties endommagées, a été possible<br />
grâce à la collaboration d’un groupe <strong>de</strong><br />
spécialistes : <strong>de</strong>s orfèvres, <strong>de</strong>s historiens <strong>de</strong><br />
l’art et <strong>de</strong>s médiévalistes, ce qui a permis<br />
d’améliorer la connaissance <strong>de</strong> l’objet <strong>de</strong><br />
manière qualitative.<br />
The restoration of the <strong>Vilabertran</strong> cross.<br />
A project to enhance the value of the<br />
Catalan cultural heritage<br />
The refurbishment of the Rocabertí chapel<br />
and the restoration and reinstallation of the<br />
<strong>Vilabertran</strong> cross are the culmination of a<br />
project that forms part of the policy of<br />
enhancing the value of the cultural heritage<br />
for which the Generalitat <strong>de</strong> <strong>Catalunya</strong><br />
(Government of Catalonia) is responsible.<br />
The project, led by the <strong>Museu</strong> d’Història <strong>de</strong><br />
<strong>Catalunya</strong>, makes it possible to view the<br />
cross in a worthy setting in the Rocabertí<br />
chapel, within the church, the place for which<br />
it was ma<strong>de</strong> in the 14th century.<br />
The profound religious fervour of the Gothic<br />
period prompted communities to<br />
commission the making of large, spectacular<br />
processional crosses, and in this context,<br />
<strong>Vilabertran</strong> sought to acquire a cross of such<br />
dimensions that it would have no rival in<br />
Catalonia: it is the most monumental of those<br />
that have survived. It is ma<strong>de</strong> with sheets<br />
of silver covering a supporting woo<strong>de</strong>n base.<br />
The shape reminiscent of fleurs <strong>de</strong> lys was<br />
later to become ubiquitous in processional<br />
objects of this type.<br />
The iconography represented on the cross<br />
corresponds to the nature of the object itself.<br />
The images are of the <strong>de</strong>ath of Christ on<br />
Calvary, with the Virgin Mary and Saint John,<br />
the allegory of God as Lord of the Universe,<br />
with the angel holding the sun and moon<br />
and Adam emerging from the tomb, alluding<br />
to the Resurrection. On the reverse there is<br />
a large medallion with the Lamb of God and<br />
reliefs of the figures of the Evangelists.<br />
The restoration of the cross, consisting of<br />
cleaning, stabilisation of the base and the<br />
repair of damaged parts, was ma<strong>de</strong> possible<br />
by the collaboration of a group of<br />
specialists—silversmiths, art historians and<br />
mediaevalists—and has enabled a qualitative<br />
improvement in knowledge of the object to<br />
be gained.