Revista del Col·legi Cardenal Spínola Abat Oliba
Revista del Col·legi Cardenal Spínola Abat Oliba
Revista del Col·legi Cardenal Spínola Abat Oliba
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
tierra media Carta <strong>del</strong> Director<br />
Presidente:<br />
Carlos Romero Caramelo<br />
Director de Colegios CEU:<br />
Antonio Urzáiz Gutiérrez de Terán<br />
Director de la <strong>Revista</strong>:<br />
Juan Antonio Perteguer Muñoz<br />
Consejo de Redacción:<br />
Raül Adames<br />
María José Bello<br />
Emili Boronat Márquez<br />
José Manuel Gutiérrez<br />
Vicente Lozano Gandía<br />
Javier Luna Calvera<br />
Pedro Luis Llera Vázquez<br />
Ana Rodríguez de Agüero y Delgado<br />
Francisco Romo Adanero<br />
Pablo Siegrist Ridruejo<br />
Coordinación:<br />
Montserrat Fontanals<br />
Carme Rodríguez<br />
Mercè Sánchez<br />
Sergio Gómez<br />
Maquetación:<br />
Francisco J. Navarro Angulo<br />
Producción:<br />
Juan Carlos Isabel Gómez<br />
Edita:<br />
CEU Ediciones<br />
Fundación Universitaria San Pablo<br />
Julián Romea 18, 28003 Madrid<br />
Tel.: 91 514 05 73<br />
Fax: 91 514 04 30<br />
La Fundación Universitaria San Pablo<br />
CEU es una obra de la Asociación<br />
Católica de Propagandistas<br />
<strong>Col·legi</strong> <strong>Cardenal</strong> <strong>Spínola</strong> <strong>Abat</strong> <strong>Oliba</strong><br />
E-mail: spinola@uao.es<br />
http://spinola.abatoliba.es<br />
Imprime:<br />
Gráficas Vergara S. A.<br />
C/ Antoñita Jiménez, 39<br />
28019 Madrid<br />
Tfno. 91 469 27 42<br />
ISSN: 1889-1446<br />
Depósito legal: B-18166-2005<br />
Com un gran finestral obert, com una<br />
petita crònica que recull fets quotidians,<br />
petits i grans, ací tenim un nou número<br />
de Tierra Media. A les portes de<br />
la gran festa de la Pasqua mostra<br />
raons de vida, d’alegria i d’il·lusió.<br />
Aquestes planes testimonien així que<br />
l’esperança, que és certesa d’allò que<br />
ha de venir, inunda el dia a dia de la<br />
nostra experiència a l’escola.<br />
Sense aquesta certesa res <strong>del</strong> que<br />
fem seria possible. Treballem per<br />
què sabem que allò que el nostre cor<br />
anhela és cada vegada més a prop.<br />
Així, tota l’ordenació de la vida <strong>del</strong><br />
<strong>Cardenal</strong> <strong>Spínola</strong> té com a fi i raó de<br />
ser la consecució <strong>del</strong> coneixement de<br />
la veritat en l’enteniment i el desig <strong>del</strong><br />
bé en la voluntat. En relació a aquesta<br />
virtut de l’esperança, tot i ser virtut<br />
teologal per què si no hi hagués Déu<br />
i res poguéssim esperar d’Ell, no seria<br />
possible l’esperança, cal fonamentar-la<br />
en un desenvolupament adequat de<br />
la nostra disposició natural a esperar.<br />
En la naturalesa humana hi ha una<br />
inclinació a posar confiança en que<br />
allò que desitgem ens produirà un bé<br />
(físic, moral, intel·lectual, d’amor, etc.).<br />
Què passaria si un nen anés perdent<br />
la capacitat d’imaginar com podria<br />
ser el bé que espera? I si perdés la<br />
facultat de poder conèixer-lo? I la de<br />
desitjar-lo i esperar-lo? L’educació<br />
consisteix en donar fermesa, solidesa<br />
i vigor a aquestes capacitats naturals:<br />
imaginar, conèixer, voler i esperar.<br />
Avui em vull aturar en la primera<br />
facultat: la de la imaginació. Per la<br />
imaginació formem la imatge d’un<br />
objecte a partir de les dades que hem<br />
rebut per experiència pròpia o d’altre,<br />
també de la memòria. Que ensenyar a<br />
mirar, a experimentar, sigui el primer<br />
pas de l’aprenentatge és fa evident.<br />
El nen es fa una imatge a partir<br />
de les seves experiències, la seva<br />
imaginació comença a desplegar-se,<br />
progressivament, amb més amplitud<br />
i profunditat alhora que augmenta el<br />
seu coneixement. Si això és així, si no<br />
experimenta no pot formar imatges,<br />
si no forma imatges, no abstrau<br />
idees, si no té idees, no coneix, si no<br />
coneix no sap què pot voler, no troba<br />
què anhelar, on posar el cor, la vida i<br />
l’esperança.<br />
Què passa quan a un nen o a un jove<br />
se li proporcionen imatges virtuals,<br />
irreals, de ritme accelerat, excitants,<br />
fantasmagòriques, monstruoses fins i<br />
tot (Gormitis, Pokemon, per exemple),<br />
quan veuen televisió abans de venir<br />
a escola pel matí? quan la realitat és<br />
produïda per la play-station i no pel<br />
tracte natural i senzill amb els objectes<br />
de la vida quotidiana, amb les persones<br />
de tracte habitual? Còm s’està formant<br />
el cap d’un nen quan la joguina li ve<br />
creada i no la fa ell mateix amb un<br />
cordill, una fusta i una capsa vella?<br />
Quina imatge de la realitat pot tenir si<br />
va a l’autobús assegut jugant amb la<br />
maquineta (això sí, amb l’avia dreta<br />
carregada amb la bossa i el suc? D’això<br />
en podem dir educació en les noves<br />
tecnologies? o bé s’estarà produint<br />
la lenta destrucció de les disposicions<br />
naturals <strong>del</strong> nen a desenvolupar<br />
la imaginació? D’on pot partir el<br />
pensament abstracte, la capacitat de<br />
formar idees? quina base neurològica<br />
i psíquica fonamentarà la capacitat<br />
d’imaginar un espai matemàtic, o<br />
l’operació de forces sobre masses? o<br />
l’experiència d’amor i dolor espiritual<br />
d’una mare besant els llavis <strong>del</strong> seu<br />
fill mort en una poesia ? (un alumne<br />
es preguntava còm és que el besava<br />
si era mort!. Pobre, no era capaç ni<br />
d’entendre això commogut. Vet aquí<br />
fracàs educatiu i escolar.<br />
La destrucció de la capacitat d’imaginar<br />
està en l’origen de la pèrdua de la<br />
capacitat de conèixer, de pensar, de<br />
voler i d’esperar, és adir, de gaudir de<br />
la bellesa i de la bondat <strong>del</strong> món i de<br />
les persones, de donar una raó a la vida<br />
i una esperança per caminar-la amb<br />
pas ferm i ànim alegre. Incapacitar-nos<br />
per conèixer a fons la vida ens allunya<br />
de considerar que la Resurrecció de<br />
Jesucrist i el seu triomf sobre el mal i la<br />
mort, pugui ser , en definitiva, l’objecte<br />
preuat de la nostra esperança.<br />
Bona Pasqua!<br />
Emili Boronat i Márquez<br />
Director<br />
3