Novalis, Enric d'Ofterdingen, vol. I, traducció de Joan Maragall (1907)
Novalis, Enric d'Ofterdingen, vol. I, traducció de Joan Maragall (1907)
Novalis, Enric d'Ofterdingen, vol. I, traducció de Joan Maragall (1907)
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
<strong>Enric</strong> <strong>d'Ofterdingen</strong> /0/<br />
bles pels aires els hostes celestials, forces vivents<br />
i expressives <strong>de</strong>ls astres? Aquests ÒSSOI ¿són<br />
senyals <strong>de</strong> la marxa llur cap amunt, o <strong>de</strong> la seva<br />
fugidll cap al fons?»<br />
De sobte I vell els cridà, mostrant·los un rastre<br />
humà fresc encara en la terra; però no n<br />
pogueren trobar d'altre; i el vell fou <strong>de</strong> parer <strong>de</strong><br />
seguir aquell rastre sense por. Ja estaven a punt<br />
d'això, quan <strong>de</strong> cop, com si fos sota ls peus llurs<br />
i a molta fondaria, sentiren un cant. No n van<br />
quedar poc <strong>de</strong> parats!; però anaren escoltant:<br />
Plau-me estar en eixa estada<br />
riallera en la foscor:<br />
cada dia m'hi es portada<br />
l'ampla copa <strong>de</strong> l'amor.<br />
La beguda <strong>de</strong>litosa<br />
m'ubriaga i no m fa mal.<br />
Viu mon ànima commosa<br />
al llindar celestial.<br />
N o més sento coses bones;<br />
sembla-m ja que soc al cel;<br />
que la reina <strong>de</strong> les dónes<br />
m'ha donat son cor fi<strong>de</strong>l.<br />
Aquest fosc terrer selvatge<br />
anys <strong>de</strong> plors ¡'han llumeúat,<br />
estampant.hi aquesta imatge<br />
que li dóna eternitat.<br />
Aquells dies tant nombrosos<br />
aram semblen un moment:<br />
men 'niré amb els ulls plorosos<br />
girats ab agraiment.<br />
Tots els que escoltaven restaren tant agradats<br />
com sorpresos, i va entrar-los un gran <strong>de</strong>sig<br />
<strong>de</strong> <strong>de</strong>scobrir el cantador. Després <strong>de</strong> cercar un<br />
bon xic, trobaren en una reconada <strong>de</strong>l mur un<br />
corriol en davallada per on semblaven anar les<br />
petja<strong>de</strong>s que havien vist. Anant·lo seguint, aviat