FONT número 11 - Ajuntament de Vila-real
FONT número 11 - Ajuntament de Vila-real
FONT número 11 - Ajuntament de Vila-real
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
66<br />
Dels altres noms <strong>de</strong>l riu Millars<br />
ana implica el concepte, segons la meua opinió, d’aigua lliure que s’adapta a paraules <strong>de</strong><br />
rius com Guadiana (fl um Ana), fontana (font) en castellà.<br />
Ara bé, ur pareix tindre més relació amb aigües més quietes, fi ns i tot estanca<strong>de</strong>s,<br />
terreny propi per al bestiar boví, com el primitius bous anomenats urs. Avui encara po<strong>de</strong>m<br />
encontrar en la llengua èuscara l’arrel ur relacionada amb l’aigua i amb la qual es<br />
confi guren paraules en la seua llengua com ara urmae (bassa) i urtegi (estany). Aquestes<br />
apreciacions <strong>de</strong> l’arrel ur reforcen la concepció <strong>de</strong>ls animals urs al voltant <strong>de</strong>l naixement<br />
tant <strong>de</strong>l Turulis com <strong>de</strong>l mateix i actual Túria <strong>de</strong> València, tenint en compte el fet històric<br />
<strong>de</strong> què els primitius pobles d’aquestes zones (turboletes) es queixen als cartaginesos que<br />
els <strong>de</strong> Morvedre (Sagunt) entraven als seus conreus a la caça <strong>de</strong>ls urs (bous). Diuen que<br />
Anníbal va aprofi tar açò per a <strong>de</strong>clarar la conquesta <strong>de</strong> Sagunt com una forma <strong>de</strong> fer<br />
entrar els romans <strong>de</strong> nou en les seues guerres púniques. Tota aquesta resumida argumentació<br />
serveix per a comprovar, en certa manera, el valor fi lològic i semàntic <strong>de</strong> l’arrel ur<br />
respecte al concepte <strong>de</strong> l’aigua, <strong>de</strong>ixant a banda la veritat històrica d’aquest fet, ja que<br />
la nostra història sempre ha sigut ruixada amb aquestes petites llegen<strong>de</strong>s, <strong>de</strong> dubtosa<br />
versemblança. A més a més, hem <strong>de</strong> tindre un cert respecte si escoltem Plutarc, que en<br />
el seu llibre L’altra cara <strong>de</strong> la Lluna ens diu que: “Les grans veritats divines i les grans<br />
metamorfosis còsmiques són comunica<strong>de</strong>s al comú <strong>de</strong>ls mortals en formes <strong>de</strong> faules. I en<br />
cadascuna d’aquestes faules està la veritat, però no la <strong>de</strong>scobrirem si no captem l’essència<br />
mateixa <strong>de</strong>l mite, que la faula no és altra cosa que una adaptació particular”. Qualsevol<br />
faula amaga sempre un missatge; és l’ésser humà qui ha <strong>de</strong> mesurar fi ns on aplega la fabulació<br />
i on comença la veritat. La <strong>real</strong>itat va ser involucrar un altre poble indígena com<br />
a excusa. En aquest cas, Apià és molt clar i afi rma que foren els turboletes.<br />
El rei Jaume, va conèixer el nostre Millars amb el nom d’Aventosa, i va donar<br />
l’aprofi tament <strong>de</strong> les seues aigües amb les mateixes normes que havien tingut entre els<br />
àrabs el seu ús.<br />
Hauríem <strong>de</strong> recordar que en testar el rei Jaume i <strong>de</strong>ixar el regne d’Aragó al seu<br />
fi ll Alfons en remarcar el conreu d’aquest regne manifesta, entre altres punts, que aplega<br />
fi ns a Alventosa. L’aprofi tament d’aquestes aigües per als pobles <strong>de</strong> la Plana i en especial<br />
per a <strong>Vila</strong>-<strong>real</strong>, Castelló, Borriana i Almassora, va portar interessants litigis històrics, que<br />
obviarem en aquest petit treball, però que <strong>de</strong>mostren el valor d’aquest riu. Ara bé, si el rei<br />
Jaume va conèixer el riu amb aquest nom més arabitzat, no va utilitzar mai aquest nom en<br />
les seues donacions, privilegis i altres fets reials perquè repassant els documents d’aquesta<br />
època generalment l’anomena Millars.<br />
Abans fou batejat amb el nom llemosí <strong>de</strong> Millars i en castellà va rebre el nom <strong>de</strong><br />
Millares. Després, per corrupció es va <strong>de</strong>rivar a Mijares, per tal <strong>de</strong> mantenir la teoria <strong>de</strong><br />
la seua <strong>de</strong>rivació <strong>de</strong>l Mijo, no molt compartida per altres historiadors.<br />
De totes maneres, el riu al principi circula amb el nom <strong>de</strong> Vallibona o Vallbona i<br />
rep el nom <strong>de</strong> Millars al voltant <strong>de</strong> les fontetes <strong>de</strong> Babor (Masia <strong>de</strong> Baboa) i la d’El mas<br />
<strong>de</strong> Royo, que li donen aigua al seu mínim cabdal. Un quilòmetre més avall (al molí Hor-