Matinals. Quaderns d'història local. Col·lecció: Núm - Malgrat de Mar
Matinals. Quaderns d'història local. Col·lecció: Núm - Malgrat de Mar
Matinals. Quaderns d'història local. Col·lecció: Núm - Malgrat de Mar
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Però avui han passat tants es<strong>de</strong>veniments <strong>de</strong>s d’aquella data! He passat molts sofriments,<br />
<strong>de</strong>cepcions i tota mena d’adversitats, però per altra banda han ocorregut molts fets que han afavorit<br />
la meva situació. En primer terme la guerra actual estesa a tots els continents en la qual el<br />
feixisme i les <strong>de</strong>mocràcies mundials s’estan disputant la seva pròpia existència.<br />
Avui ja s’albira clarament la <strong>de</strong>rrota <strong>de</strong> les forces feixistes.<br />
Fa uns dies que el fundador <strong>de</strong>l feixisme, cap <strong>de</strong>l govern italià Mussolini, s’ha vist forçat<br />
a retirar-se <strong>de</strong> la seva vida política i militar. Les organitzacions feixistes d’Itàlia han estat dissoltes<br />
i s’espera que el nou govern farà proposicions <strong>de</strong> pau als Aliats. L’opinió general és que Itàlia<br />
en terme més o menys llunyà serà sotmesa a capitular sense condicions.<br />
Alemanya també passa per moments crítics i tots aquests fets també repercuteixen perquè<br />
la meva moral es mantingui més ferma i fan reeixir en mi l’esperança d’arribar al terme d’aquest<br />
camí tan dur i llarg.<br />
Per altra part no hi ha cap dubte que aquests mateixos fets han <strong>de</strong> repercutir <strong>de</strong>sfavorablement<br />
a la moral <strong>de</strong>ls qui avui m’han <strong>de</strong> jutjar, puix quan contemplen fredament i sense fanatisme<br />
la situació actual, comprenen que avui ja no és tan còmo<strong>de</strong> ni divertit fer matar un home,<br />
com ho era dos i tres anys endarrera.<br />
Per aquest motiu, encara que tingui el convenciment que em serà sol·licitada Ia pena <strong>de</strong><br />
mort, tinc al mateix temps una esperança que ja l’havia perduda. Que em pot ésser commutada<br />
Ia sentència, i que aquell petó <strong>de</strong> comiat banyat amb llàgrimes que vaig fer a les galtes <strong>de</strong> Ia<br />
meva mare creient que seria l’últim que <strong>de</strong> mi rebria, avui tinc l’esperança que tindré el goig<br />
d’un altre dia po<strong>de</strong>r-Ia tornar a besar, però no banyant el seu rostre amb llàgrimes <strong>de</strong> dolor i<br />
amargura, sinó amara<strong>de</strong>s amb el goig i alegria. EI petó que ja no tornaré a rebre serà el que fou<br />
<strong>de</strong>l meu amor, <strong>de</strong> la noia per mi estimada, car ella és com si ja no existís per a mi. S’ha cansat<br />
d esperar-me.<br />
* * *<br />
Són les vuit <strong>de</strong>l matí. Estan cridant els noms <strong>de</strong>ls que avui hem d’ésser jutjats. Manillats<br />
<strong>de</strong> dos en dos i escortats per la guàrdia civil hem pujat en una furgoneta que ens ha <strong>de</strong>ixat davant<br />
mateix <strong>de</strong> l’edifici on havíem, d’ésser passats per la “mola”.<br />
Hem estat traslladats en un saló per esperar l’hora <strong>de</strong> començar Ia “comèdia”. Ha estat<br />
permesa l’entrada a tots els familiars <strong>de</strong> les futures víctimes. El que més ha abundat han estat els<br />
petons i les llàgrimes. Jo no he tingut Ia sort <strong>de</strong> po<strong>de</strong>r abraçar cap <strong>de</strong>ls meus familiars perquè<br />
ells estaven creguts que el consell <strong>de</strong> guerra era a la tarda, ja que primerament estava acordat<br />
així i les noticies que rebo és que arribaran a les onze. Jo no faig altra cosa que <strong>de</strong>manar l’hora<br />
que és. Desitjava que almenys el meu pare arribés a temps, perquè sé el gran interès que tenia<br />
per assistir-hi.<br />
A les nou i mitja ha estat cridat el primer nom. Aquest en el seu sumari no hi anava cap<br />
més inculpat i el consell <strong>de</strong> guerra s’ha celebrat per a ell sol. Gairebé el temps <strong>de</strong> consumir un<br />
cigarret ja ha aparegut somrient en el saló on esperàvem nosaltres. Jo amb el seu aspecte optimista<br />
amb què ha arribat, he cregut que havia sortit satisfet <strong>de</strong> la prova, però al cap d’uns instants<br />
quan han entrat els seus familiars que havien assistit a la celebració <strong>de</strong>l judici per abraçarlo,<br />
les llàgrimes i els plors i els rostres d’aquests ja m’han expressat la realitat. El fiscal havia<br />
sol·licitat per a ell Ia pena <strong>de</strong> mort, però ell continuava somrient i animós enmig <strong>de</strong>ls plors i els<br />
rostres <strong>de</strong>sesperats <strong>de</strong>ls seus familiars.<br />
Mentre contemplava aquesta dolorosa escena junt amb els noms <strong>de</strong>ls sis companys<br />
inclosos en el mateix sumari meu, sento com diuen el meu nom.<br />
58