Matinals. Quaderns d'història local. Col·lecció: Núm - Malgrat de Mar
Matinals. Quaderns d'història local. Col·lecció: Núm - Malgrat de Mar
Matinals. Quaderns d'història local. Col·lecció: Núm - Malgrat de Mar
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
política <strong>de</strong>sprés <strong>de</strong> sentir-se <strong>de</strong>semparats i sols davant la fam, les morts i absències <strong>de</strong> familiars,<br />
el trencament <strong>de</strong>l que fins aquell moment havia estat una vida més o menys tranquil·la i sense<br />
gaires trasbalsos, i la repressió que van patir <strong>de</strong>sprés <strong>de</strong>l conflicte.<br />
El que sempre es critica <strong>de</strong>l procés revolucionari és la repressió i la seva política iconoclasta,<br />
i potser hauríem d’aturar-nos a valorar moltes altres coses que es van engegar durant<br />
aquells mesos i que han quedat difumina<strong>de</strong>s al darrere <strong>de</strong> la criminalització <strong>de</strong> tot el procés i<br />
<strong>de</strong>ls seus protagonistes. En aquells moments hi va haver un sector <strong>de</strong> la població que va creure<br />
que era necessari optar per un altre mo<strong>de</strong>l econòmic, polític i social, i potser caldria també<br />
parar-nos a estudiar amb més <strong>de</strong>teniment i en el context <strong>de</strong>l moment quins aspectes positius va<br />
tenir aquest intent <strong>de</strong> transformació i que ens ha quedat <strong>de</strong> tot aquell pòsit llibertari que tot i ser<br />
una opció força majoritària entre els obrers <strong>de</strong>l nostre poble, durant anys fou eradicada i con<strong>de</strong>mnada<br />
a l’oblit. També caldria investigar més a fons altres aspectes <strong>de</strong>l conflicte com l’arribada<br />
<strong>de</strong>ls refugiats, el paper <strong>de</strong> les dones durant aquells anys, la reforma educativa engegada<br />
durant el conflicte, la importància real <strong>de</strong> l’arsenal <strong>de</strong> les mines <strong>de</strong> can Palomeres o <strong>de</strong> la fàbrica<br />
d’armament, les polítiques <strong>de</strong> <strong>de</strong>fensa passiva, el número real <strong>de</strong> soldats morts i <strong>de</strong>sapareguts,<br />
la figura <strong>de</strong> l’alcal<strong>de</strong> Elies Para<strong>de</strong>da.... Com es pot comprovar la feina no s’ha acabat i encara<br />
que la Guerra durés pocs anys i pugui semblar que ja s’ha explicat tot sobre el tema, la complexitat<br />
política que va envoltar el conflicte fa que encara avui ens ressonin els seus efectes i ens<br />
quedin molts aspectes per seguir estudiant.<br />
Pel que fa a la fosca història que va venir <strong>de</strong>sprés, po<strong>de</strong>m dir que encara està tot per<br />
escriure. El capítol que <strong>Malgrat</strong> 1930-1940 <strong>de</strong>dicava a aquest tema només pretenia ser una aproximació<br />
i per les reaccions que hi ha hagut abans i <strong>de</strong>sprés <strong>de</strong> la seva publicació, cal que ens<br />
preguntem si el poble està preparat per començar a pair el que suposaria aprofundir en l’estudi<br />
<strong>de</strong> l’etapa franquista. Les opinions sobre si és necessari o no investigar les responsabilitats <strong>de</strong> la<br />
dictadura són diverses i sovint s’utilitza el que hauria <strong>de</strong> ser una qüestió purament <strong>de</strong> recerca<br />
històrica com a arma política. Les susceptibilitats i els temors que <strong>de</strong>sperta el tema ens <strong>de</strong>mostren<br />
una vegada més que la suposada reconciliació en realitat fou oblit i silenci, i ens trobem<br />
discutint coses tant òbvies com que els familiars <strong>de</strong>ls <strong>de</strong>sapareguts durant la guerra i la dictadura<br />
tenen dret a saber on estan enterrats els seus familiars. Les velles consignes franquistes s’han<br />
renovat, se’ns apareixen <strong>de</strong>manant objectivitat i disfressa<strong>de</strong>s d’arguments històrics que esgrimeixen<br />
una suposada responsabilitat republicana en l’inici <strong>de</strong>l conflicte per <strong>de</strong>fensar que no cal<br />
cap reconeixement ni recuperar la memòria històrica. En els <strong>de</strong>bats que hem pogut veure els<br />
últims mesos, certs historiadors justifiquen les seves posicions donant xifres <strong>de</strong> les persones que<br />
va represaliar el bàndol republicà per treure legitimitat a aquell govern, oblidant sovint acompanyar-les<br />
<strong>de</strong> les xifres <strong>de</strong> les persones que va represaliar l’altre bàndol durant i sobretot <strong>de</strong>sprés<br />
<strong>de</strong> la guerra. També solen oblidar esmentar que els “caídos por Dios y por Espanya”, van tenir<br />
40 anys d’homenatges i reconeixements i que el que es <strong>de</strong>mana 70 anys <strong>de</strong>sprés <strong>de</strong> l’inici <strong>de</strong>l<br />
conflicte només és que totes les víctimes siguin tracta<strong>de</strong>s amb el mateix respecte i tinguin el<br />
mateix reconeixement. És evi<strong>de</strong>nt que ja avui ningú pot negar que la “justícia revolucionària” o<br />
les txeques i camps <strong>de</strong> treball que hi va haver a la zona republicana foren brutals, però encara<br />
hi ha un sector <strong>de</strong> gent força nombrós que sembla resistir-se a con<strong>de</strong>mnar amb la mateixa contundència<br />
les execucions i les presons franquistes que, recor<strong>de</strong>m, no només van funcionar en<br />
una situació excepcional, com pot ser una guerra, sinó també durant 40 anys <strong>de</strong> suposada pau.<br />
Des <strong>de</strong>l punt <strong>de</strong> vista franquista, la repressió posterior a la Guerra Civil, no fou més que una<br />
neteja necessària d’in<strong>de</strong>sitjables, un mal menor per evitar la <strong>de</strong>strucció <strong>de</strong> l’Espanya en què creia<br />
un sector <strong>de</strong>terminat. Sovint s’utilitza la posterior represa econòmica <strong>de</strong>ls anys seixanta, que<br />
segurament sense el pes <strong>de</strong>ls militars s’hauria produït abans i sense tantes <strong>de</strong>ficiències, per argumentar<br />
que tot fou per un benefici i per aconseguir la prosperitat i l’estabilitat per a tot el país.<br />
Aquesta imatge idíl·lica que el NODO i la propaganda franquista van promoure durant anys,<br />
sembla rebrotar i ens vol fer oblidar la veritable cara <strong>de</strong> la dictadura caracteritzada per les execucions,<br />
tortura i empresonaments <strong>de</strong> milers <strong>de</strong> persones innocents i la repressió política, social<br />
i cultural. Seguint la filosofia actual <strong>de</strong> “més val seguretat que llibertat”, el franquisme és <strong>de</strong>fen-<br />
16