poble sa benestar emocional, comunitat i educació - Almussafes
poble sa benestar emocional, comunitat i educació - Almussafes
poble sa benestar emocional, comunitat i educació - Almussafes
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
El sociòleg francès Robert Castel la anomenat<br />
"de<strong>sa</strong>filiació" al procés mitjançant el qual s'albira la<br />
de<strong>sa</strong>parició de la societat, –si entenem aquesta en el<br />
sentit d'una xarxa de relacions entre subjectes<br />
interdependents– per donar lloc a un conjunt<br />
d'individus aïllats, a un conglomerat d'àtoms sense<br />
vida comuna. No pot haver-hi continuïtat entre<br />
generacions, ni transmissió ni tan sols solidaritat<br />
sense uns lligams socials sòlids. A més, sense<br />
compromisos en la vida hom no pot assolir la<br />
madure<strong>sa</strong> moral.<br />
No ens resistim a acabar aquest apartat sense<br />
recórrer, una vegada més a l'autoritat de Z. Bauman<br />
(2005) per advertir-nos: "Tot això és preocupant, i de<br />
fet un problema esfereïdor. És un cop directe al cor de<br />
la manera humana d'estar al món. Al cap i a la fi, el<br />
nucli dur de la identitat - la resposta a la pregunta "qui<br />
sóc jo?" i, el que és més important, la credibilitat<br />
continuada de la resposta que es doni a la pregunta -<br />
no es pot formar sinó partint de les relacions que<br />
connecten el jo amb els altres i del supòsit que<br />
aquestes relacions són estables en el temps i dignes de<br />
confiança. Ens cal tenir relacions i ens cal tenir<br />
relacions en les quals no<strong>sa</strong>ltres comptem per a alguna<br />
co<strong>sa</strong>, relacions que ens serveixin de referència per<br />
definir-nos no<strong>sa</strong>ltres mateixos." (Op. cit. Pàg. 95-96).<br />
8. Una societat malalta?<br />
En les darreres dècades, a les societats<br />
occidentals, s’ha produït una autèntica implosió<br />
BIBLIOGRAFIA<br />
16<br />
d’indicadors de malestar. Ens sentim sols, angoixats i<br />
deprimits. S’han incrementat espectacularment els<br />
índex d’addiccions, de trastorns mentals, de<br />
depressions i d’ansietat, de divorcis, de violència i de<br />
suïcidis. Segons la OMS, als països de l’àrea occidental,<br />
una de cada quatre persones se sent sola i segons<br />
aquesta mateixa font, la depressió és la segona<br />
cau<strong>sa</strong> que acurta l’expectativa de vida de les persones<br />
entre 15 i 44 anys, i es calcula que per a l’any 2020, ho<br />
serà en persones de totes les edats i d’ambdós sexes.<br />
Així mateix, es preveu que aquests taxes vagen en<br />
augment els pròxims anys.<br />
El servei d’atenció psicològica de l’Ajuntament<br />
d’Almus<strong>sa</strong>fes atén mensualment més de 30 persones.<br />
Són símptomes d’un malestar subjacent. Vivim en una<br />
cultura que, sovint, ens desvia dels objectius vitals que<br />
com a éssers humans ens poden acostar al <strong>benestar</strong> i<br />
la integració social. Ens angoixa la por a perdre<br />
l’estatus, a ser rebutjats, a no tenir el control de les<br />
nostres coses, a no ser prou competitius, a no fer les<br />
coses bé en el terreny professional, familiar, etc. En<br />
aquesta època caracteritzada per l’emotivisme, ens<br />
sentim malament quan les nostres emocions no són<br />
les que entenem que haurien de ser. Ja no tolerem<br />
sentir-nos desgraciats, culpables o ineptes. Busquem<br />
de seguida, vies d’escapament. Instal·lats en una<br />
societat opulenta capaç de <strong>sa</strong>tisfer tots els nostres<br />
desigs de béns materials, ens oblidem de sentir, dels<br />
altres, de ser.<br />
BAUMAN, Z.: Identitat, València, Universitat de València, 2005.<br />
BAUMAN, Z.: Modernidad líquida, Madrid, Fondo de Cultura Económica, 2006.<br />
BROOKER, P. (ed.): Modernism/Postmodernism, Londres, Logman, 1992.<br />
BRUCKNER, P.: La tentación de la inocencia, Barcelona, Anagrama, 1996.<br />
BUXARRAIS, R. M.: Sobre quins aspectes s’han de socialitzar les generacions joves? En Castiñeira, A. i Calsina, M.<br />
(coords.): Catalunya, reptes ètics, Barcelona, Proa, 2006.<br />
CONNOR, S.: Postmodernism Culture. An Introduction to Theories of Contemporary, Londres, Basil Blackwell, 1989.<br />
FINKIELKRAUT, A.: La derrota del pen<strong>sa</strong>miento, Barcelona, Anagrama, 1990.<br />
FROMM, E.: Tenir o ésser?, Barcelona, Editorial Claret, 1980.<br />
GALBRAITH, J.: La sociedad opulenta, Barcelona, Planeta-De Agostini, 1996.<br />
JENKS, C.:What is Post-Modernism?, Londres, Academy, 1986.<br />
LACROIX, M.: El culte a l’emoció, Barcelona, La Campana, 2005.<br />
LIPOVETSKY, G.: El crepúsculo del deber, Barcelona, Anagrama, 1994.<br />
LYOTARD, J.F.: La condición postmoderna, Madrid, Cátedra, 1989.<br />
MacINTYRE, A.: Tras la virtud. Barcelona, Crítica, 1987.<br />
MIRALLES, J.: Construir una societat respon<strong>sa</strong>ble. En Castiñeira, A. i Calsina, M. (coords.): Catalunya, reptes ètics,<br />
Barcelona, Proa, 2006.<br />
MIRÓ I ARDÈVOL, J.: El de<strong>sa</strong>fío cristiano, Barcelona, Planeta, 2005.<br />
TAYLOR, C.: Fuentes del Yo, Barcelona, Paidós, 1996.<br />
TÖNNIES, F.: Comunidad y asociación, Barcelona, Península, 1979.