Tríptic - Turisme Andorra la Vella - Comú d'Andorra la Vella
Tríptic - Turisme Andorra la Vella - Comú d'Andorra la Vella
Tríptic - Turisme Andorra la Vella - Comú d'Andorra la Vella
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
KASTRUM SANCTI VINCENCII<br />
La fortalesa dels Foix a <strong>Andorra</strong>?<br />
El castell comtal de Sant Vicenç estava situat al cap del roc d’Enc<strong>la</strong>r,<br />
el promontori rocós que domina el jaciment des del nord, on hi ha<br />
restes d'aquesta antiga fortalesa, que té un origen tardoromà. El<br />
nom del castell de Sant Vicenç apareix per primer cop en l'acta de<br />
consagració de Sant Feliu de Castellciutat, el 952.<br />
El 1190, el comte Ermengol VIII d'Urgell va cedir el castell<br />
–amb el seu terme– al vescomte Arnau de Castellbò. El document<br />
ens diu que s'havia de construir una nova fortificació, de nova<br />
p<strong>la</strong>nta, “a l'arrel de <strong>la</strong> muntanya d'Enc<strong>la</strong>r”. El 1230 va entrar a<br />
formar part del patrimoni dels comtes de Foix.<br />
Per <strong>la</strong> primera disposició del segon pariatge, del 1288,<br />
s'estipu<strong>la</strong>va que el comte Roger Bernat III de Foix havia de fer<br />
enderrocar “el castell, o edificació, o fortalesa” del podium de<br />
Sant Vicenç.<br />
Els materials arqueològics ens indiquen que les estructures<br />
principals del jaciment es van construir cap a <strong>la</strong> fi del segle XII, i<br />
que van ser abandonades a començament del XIV. D'acord amb<br />
aquesta cronologia, <strong>la</strong> natura dels materials recuperats i <strong>la</strong><br />
vocació defensiva de les construccions concorden plenament<br />
amb el que ens diu <strong>la</strong> documentació. Aquesta és <strong>la</strong> hipòtesi que,<br />
ara com ara, té més força per identificar <strong>la</strong> fase central del<br />
jaciment.<br />
LES ESTRUCTURES<br />
Pedra sobre pedra<br />
El jaciment de <strong>la</strong> Roureda de <strong>la</strong> Margineda es troba sobre una<br />
tartera granítica, una llengua de grans blocs i pedres que daval<strong>la</strong> de<br />
<strong>la</strong> muntanya d'Enc<strong>la</strong>r.<br />
Els ocupants del jaciment durant l'edat del bronze aprofitaven els<br />
grans blocs de granit com a murs, sobre els quals construïen una<br />
coberta vegetal. Els assentaments eren estacionals, però deixaven a<br />
les cabanes els grans recipients ceràmics per retrobar-los <strong>la</strong> temporada<br />
següent.<br />
Segles després, els constructors medievals van bastir els grans<br />
murs directament sobre <strong>la</strong> tartera, sense fonamentació.<br />
La tècnica que van fer servir era <strong>la</strong> mateixa que <strong>la</strong> dels vells<br />
margeners andorrans: pedres sense trebal<strong>la</strong>r, disposades en fi<strong>la</strong>des<br />
irregu<strong>la</strong>rs i sense morter, només lligades amb una mica d'argi<strong>la</strong>. De<br />
vegades els murs són dobles, amb un reble interior de pedres més<br />
petites.<br />
Els homes que les van aixecar van ser capaços, tanmateix, de<br />
construir estructures complexes i massisses, un conjunt orgànic<br />
que, avui, encara ens presenta alguns problemes d'interpretació.<br />
Però el gruix dels murs i els basaments de les torres que s'han<br />
conservat són elements característics de recintes fortificats, amb<br />
una c<strong>la</strong>ra voluntat defensiva.<br />
El castell de Sant Vicenç seria, així, un centre administratiu i<br />
militar, el cap de pont dels Foix a <strong>Andorra</strong>, amb una zona residencial,<br />
magatzems i espais per a <strong>la</strong> guarnició.<br />
ELS MATERIALS<br />
Argi<strong>la</strong>, llosa, ferro<br />
El jaciment de <strong>la</strong> Roureda de <strong>la</strong> Margineda ha estat ric en troballes<br />
de cultura material. Són el contrapunt a <strong>la</strong> contundència dels murs,<br />
i ens parlen de <strong>la</strong> vida de cada dia dels seus habitants, del que<br />
menjaven, de com es defensaven, de quines eren les funcions de<br />
cada estança.<br />
De l'edat del bronze en tenim les restes de grans tenalles de<br />
ceràmica, on els ocupants de les cabanes guardaven les seves<br />
provisions.<br />
A les estructures de <strong>la</strong> fase corresponent al que seria el castell de<br />
Sant Vicenç s'hi ha trobat un gran volum de recipients ceràmics de<br />
cuina, e<strong>la</strong>borats per artesans locals amb <strong>la</strong> tècnica de cocció<br />
reduïda. Però també n'hi ha d'importats, com ara peces vidriades<br />
que permeten establir una datació molt més precisa. D'aquest perío-<br />
de també en tenim molts elements metàl·lics, que s'han conservat<br />
sorprenentment bé. Hi ha eines agrícoles i objectes domèstics, com<br />
tisores, c<strong>la</strong>us i anells, però també un bon nombre d'armes: fletxes de<br />
ballesta, puntes de l<strong>la</strong>nça, guaspes de beina d'espases…<br />
És especialment significatiu el conjunt de pissarres gravades que<br />
s'han trobat al jaciment, amb dibuixos, inscripcions religioses, tau-<br />
lers de joc, les figures estilitzades de dos guerrers i l'esbós del que<br />
semb<strong>la</strong>ria que és l'escut dels comtes de Foix.
LA ROUREDA DE LA MARGINEDA<br />
Un viatge al cor de <strong>la</strong> història d’<strong>Andorra</strong><br />
L’any 2007 van començar les excavacions al jaciment<br />
de <strong>la</strong> Roureda de <strong>la</strong> Margineda. En aquell<br />
moment era impossible calibrar <strong>la</strong> magnitud de les<br />
estructures que, amagades sota <strong>la</strong> vegetació i els<br />
enderrocs, esperaven els arqueòlegs.<br />
Sis campanyes d'excavacions més tard, ha sortit a<br />
<strong>la</strong> llum el jaciment arqueològic més extens d’<strong>Andorra</strong><br />
i un dels més espectacu<strong>la</strong>rs dels Pirineus.<br />
Les troballes ens han obligat a reconsiderar alguns<br />
aspectes de <strong>la</strong> història medieval d’<strong>Andorra</strong>, en un<br />
diàleg excitant entre els vestigis arqueològics i <strong>la</strong><br />
documentació. Aquest diàleg encara continua: el<br />
jaciment de <strong>la</strong> Roureda de <strong>la</strong> Margineda és un<br />
jaciment encara obert. Hi ha molta feina per fer,<br />
més descobertes ens esperen sota terra.<br />
D’aquest viatge al passat en coneixem, de moment,<br />
cinc etapes:<br />
1. Hàbitat del bronze antic (2200 - 1600 aC).<br />
2. Mas dedicat a <strong>la</strong> producció de vi<br />
(segles XI - XII).<br />
3. Castell de Sant Vicenç (1190 - 1288).<br />
4. Transformació en una explotació agrària<br />
(1288 - c. 1350).<br />
5. Abandó i conversió en espai de conreu<br />
(c. 1350 - segle XIX).<br />
Molines Patrimonis ha contret un compromís amb<br />
el Govern d’<strong>Andorra</strong> i el <strong>Comú</strong> d’<strong>Andorra</strong> <strong>la</strong> Vel<strong>la</strong><br />
per redactar un p<strong>la</strong> director i continuar els treballs.<br />
És una garantia de continuïtat per al coneixement i<br />
<strong>la</strong> difusió d'un element capital del patrimoni cultural<br />
del país.<br />
DL: AND. 301 - 2012<br />
1. Hàbitat del bronze antic<br />
2. Mas (segles XI - XII)<br />
3. Castell de Sant Vicenç<br />
(finals s. XII - primera meitat s. XIII)<br />
4. Transformació en explotació agrària<br />
(1288 - primera meitat s. XIV)<br />
LA ROUREDA<br />
DE LA MARGINEDA<br />
Un viatge al cor de <strong>la</strong> història d’<strong>Andorra</strong>