Fònics Morfosintàctics Lèxico-semàntics
Fònics Morfosintàctics Lèxico-semàntics
Fònics Morfosintàctics Lèxico-semàntics
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
LLENGUA LITERÀRIA. RECURSOS RETÒRICS<br />
<strong>Fònics</strong><br />
Addició o supressió: Afèresi / Apòcope / Epèntesi / Delisió / Paragoge /<br />
Pròtesi<br />
Repetició : Al·literació / Onomatopeia / Paronomàsia / Similicadència<br />
Permutació: Anagrama / Palíndrom / Metàtesi<br />
<strong>Morfosintàctics</strong><br />
Addició o supressió: Asíndeton / El·lipsi / Enumeració / Epítet / Gradació /<br />
Juxtaposició / Parèntesi / Pleonasme / Polisíndeton / Redundància<br />
Repetició: Anàfora / Anadiplosi / Epanadiplosi / Concatenació / Paral·lelisme /<br />
Políptoton<br />
Substitució / permutació: Anacolut / Calambur / Habilitació / Hipèrbaton /<br />
Inversió sint. / Quiasma / Sil·lepsi<br />
<strong>Lèxico</strong>-<strong>semàntics</strong><br />
Addició o supressió: Al·lusió / Antítesi / Antonomàsia / Apòstrofe /<br />
Comparació / Epífrasi / Epímone / Etopeia / Hipèrbole / Lítote / Prosopografia /<br />
Reticència / Retrat / Sinestèsia / Símil / Suspensió / Tautologia<br />
Substitució: Al·legoria / Dilogia / Disfemisme / Equívoc / Eufemisme / Ironia /<br />
Interrogació / Metàfora / Metonímia / Mite / Oxímoron / Paràbola / Paradoxa /<br />
Paràfrasi/ Perífrasi / Personificació / Preterició / Prosopopeia / Paràfrasi /<br />
Sinècdoque / Símbol<br />
CONCEPTES<br />
ADAGI .- Formulació que resumeix breument un principi moral o una<br />
observació de caràcter general. També s'anomena màxima o sentència.<br />
AFÈRESI .- Supressió de fonemes o síl·labes inicials de mot. [Quim, per<br />
Joaquim]<br />
AFORISME .- Frase breu que resumeix un principi filosòfic o moral, sense<br />
argumentar-lo. Màxima. Dita popular.<br />
AL.LEGORIA .- Expressió paral·lela d'idees reals, de sentit directe, i d'imatges,<br />
de sentit figurat, que es corresponen entre elles, i fan referència a una mateixa<br />
significació. Metàfora continuada.<br />
AL.LITERACIÓ .- Repetició d'un mateix so al llarg d'una composició. [Un ruc<br />
arrossega un carro]<br />
AL.LUSIÓ (PERIFRÀSTICA) .- Expressió que s'utilitza per referir-se a algú o a<br />
alguna situació o fet, sense anomenar-lo directament.<br />
AMFIBOLOGIA .- Ambigüitat de significat, provocada per l'ús d'una construcció<br />
gramatical o d'una paraula polisèmica.<br />
ANACOLUT .- Substitució de la construcció gramatical que correspondria<br />
lògicament, per una altra, per raons estilístiques. [Els homes que defensen uns<br />
principis, totes les conseqüències són acceptades]
ANADIPLOSI .- Repetició d'una o diverses paraules del final d'un vers en el<br />
principi del següent.<br />
ANÀFORA .- Repetició d'una o diverses paraules al començament d'una sèrie<br />
d'oracions per emfasitzar-les.<br />
ANAGRAMA .- Paraula formada a partir de les lletres d'una altra paraula,<br />
ordenades de diferent manera. [la Sinera d'Espriu, a partir d'Arenys]<br />
ANTÍFRASI .- Expressió que significa just el contrari del que sembla.<br />
Generalment té una intenció irònica. Veg. ironia.<br />
ANTÍTESI .- Figura que consisteix a contraposar dues expressions que tenen<br />
significats contraris.<br />
ANTÒNIM .- Mot que significa el contrari d'un altre.<br />
ANTONOMÀSIA .- Figura que consisteix en la substitució d'un nom propi per un<br />
de comú, o viceversa, o per una perífrasi. [és un judes = traïdor; L'inventor de la<br />
penicil·lina = Flemming].<br />
APÒCOPE .- Supressió de fonemes finals d'una paraula. [Anton, per Antoni;<br />
Montse, per Montserrat].<br />
APOSICIÓ .- Juxtaposició d'una o diverses paraules, a unes altres de la<br />
mateixa categoria gramatical, amb funció explicativa o especificativa. [El futbol,<br />
l'esport rei,...]<br />
APÒSTROFE .- Invocació o interpel·lació vehement a algú, ja sigui real o<br />
imaginari.<br />
ARCAISME .- Mot que, malgrat pertànyer al sistema lingüístic, ha deixat d'usarse.<br />
ASÍNDETON .- Omissió de la conjunció de coordinació entre els diversos<br />
elements que podrien anar units per ella.<br />
BARBARISME .- Mot, l'ús del qual és impropi de la llengua que s'està usant.<br />
CACOFONIA .- Efecte acústic desagradable, provocat per la repetició de sons.<br />
Contrari d'eufonia.<br />
CALAMBUR .- Fenomen que es produeix quan les síl·labes d'una a o més<br />
paraules contigües, agrupades de manera diferent al que els és propi, gràcies a<br />
una altra partició de la tira fònica, produeixen un sentit nou. [Si bada no<br />
menjarà el cavall = civada no...]<br />
CARACTERITZACIÓ .- Atribució de trets, tant físics com psicològics, a un<br />
personatge. és directa si és feta explícitament, i indirecta si és el lector qui l'ha<br />
de deduir. Si la caracterització és dels trets físics, parlem de prosopografia, si
es refereix als trets caracterològis, d'etopeia, i de retrat, si la caracterització és<br />
completa.<br />
COMPARACIÓ .- Figura que consisteix a relacionar dos fets o idees, en base a<br />
una semblança real o imaginària entre ells, amb la intenció de fer més<br />
comprensible el primer.<br />
CONCATENACIÓ .- Repetició d'un mot d'una frase o d'un vers, en el següent,<br />
a la qual segueix una successió de repeticions. Es tracta d'una seqüència<br />
d'anadiplosis, relacionades.<br />
CONNOTACIÓ .- Significació figurada, gràcies a procediments diversos, que<br />
adquireixen els mots d'una llengua. és el fonament de la llengua literària. (Veg.<br />
denotació).<br />
CULTISME .- Mot que ha estat incorporat al sistema lingüístic, en època recent,<br />
a partir de la seva forma llatina o grega i que, doncs, no ha sofert les<br />
transformacions pròpies de l'evolució lògica de la llengua.<br />
DELISIÓ .- Supressió d'un mot que pot ser deduït pel context.<br />
DENOTACIÓ .- Significació lèxica dels mots d'una llengua.(Veg. connotació).<br />
DILOGIA .- Ambigüitat de significat, provocada per l'ús d'una construcció<br />
gramatical o d'una paraula que, en un mateix enunciat, vol dir coses diferents.<br />
Veg. amfibologia i equívoc.<br />
DISFEMISME .- Substitució d'un mot o d'una expressió pertanyent al registre<br />
estàndard de la llengua per altres del registre vulgar. és el contrari<br />
d'eufemisme.<br />
EL.LIPSI .- Figura que consisteix a suprimir una o més paraules d'una<br />
construcció gramatical, que s'han de sobreentendre pel context.<br />
ÈMFASI .- Figura que consisteix a donar entendre més del que es diu, o, fins i<br />
tot, el que no és diu.<br />
ENUMERACIÓ .- Acumulació successiva d'idees, fets, atributs, conceptes o<br />
imatges referits a una mateixa cosa.<br />
EPANADIPLOSI .- Repetició d'una mateixa paraula al principi i al final d'una<br />
frase.<br />
EPÈNTESI .- Addició de fonemes o síl·labes al mig d'un mot. [la infixació, p.ex.]<br />
EPIFONEMA .- Exclamació o comentari al final d'un text, en què l'autor<br />
reflexiona sobre el que acaba de dir.<br />
EPÍMONE .- Repetició d'una paraula, d'una expressió o d'un vers en un text.
EPÍTET .- Adjectiu que remarca una qualitat que és inherent al substantiu.<br />
EQUÍVOC .- Paraula o expressió que té un doble sentit. Veg. amfibologia i<br />
dilogia.<br />
ETOPEIA .- Descripció dels trets de caràcter d'un personatge. Si la descripció<br />
és física, parlem de prosopografia. Si és tant física com de caràcter, parlem de<br />
retrat.<br />
EUFEMISME .- Substitució d'una paraula o expressió considerada vulgar,<br />
malsonant, desplaent o inconvenient per una altra, pretesament més adequada.<br />
EUFONIA .- Efecte acústic agradable, provocat per la repetició de sons.<br />
Contrari de cacofonia.<br />
EXCLAMACIÓ RETÒRICA .- Figura que consisteix a expressar amb certa<br />
vehemència l'alegria, la tristesa, el dolor, i, en general, els sentiments i les<br />
emocions.<br />
GRADACIÓ .- Exposició successiva i en ordre progressiu, generalment<br />
ascendent, de mots que precisen o amplifiquen la significació dels anteriors.<br />
HABILITACIÓ .- Substitució d'un element per un altre de classe gramatical<br />
diferent, que, no obstant això, exerceix la mateixa funció, en aquell context.<br />
HIPÈRBATON .- Alteració de l'ordre lògic de les paraules o les frases.<br />
HIPÈRBOLE .- Exageració retòrica, que , interpretada literalment, deforma la<br />
realitat.<br />
HOMOFONIA .- Identitat fonètica entre paraules que tenen significats diferents.<br />
IMATGE .- Relació explícita, de tipus comparatiu, que s'estableix entre<br />
elements reals i imaginaris. Diferent de la metàfora en el fet que en aquesta no<br />
hi ha nexes comparatius. De vegades s'utilitza també per englobar,<br />
conceptualment, el símbol, la metàfora i la comparació.<br />
INTERROGACIÓ RETÒRICA .- Figura que consisteix a formular, emfàticament,<br />
una pregunta que no espera resposta, perquè se suposa òbvia.<br />
INVERSIÓ SINTÀCTICA .- Es produeix quan una part de l'oració, o tota ella,<br />
capgira el seu ordre lògic. [Fuig l'enemic espaordit].<br />
IRONIA .- Figura que consisteix a considerar, aparentment, vertadera i certa<br />
una afirmació evidentment falsa. El que es diu és el contrari del que es vol dir.<br />
Veg. antífrasi.<br />
JUXTAPOSICIÓ .- Supressió dels nexes de subordinació.
LÍTOTE .- Figura que consisteix a negar el contrari del que es vol afirmar. [No<br />
és bo que... = és dolent].<br />
METÀFORA .- Identificació entre dos elements, inicialment, diferents, de<br />
manera que l'un substitueix efectivament l'altre en el context. és possible<br />
gràcies a una comparació implícita. Veg. imatge.<br />
METÀTESI .- Alteració en l'ordre dels sons en un mateix mot. [ catredal, per<br />
catedral]<br />
METONÍMIA .- Figura que respon a la fórmula lògica Pars pro parte (una part<br />
en lloc d'una altra part). Consisteix a designar una cosa amb el nom d'una altra<br />
amb la qual guarda una relació de: causa a efecte, continent a contingut, lloc de<br />
procedència a cosa que procedeix d'allí, símbol a cosa significada, etc. [Llegir<br />
Espriu = un llibre/poema d'Espriu; beure un priorat = un vi del priorat; respectar<br />
els cabells blancs = la gent gran].<br />
MITE .- Fet, personatge, idea que, més enllà del temps i de l'espai, assoleix un<br />
valor universal en un context cultural, independentment de la seva inclusió en<br />
una obra literària, i es converteix en un referent per a la conducta humana de la<br />
col·lectivitat.<br />
NEOLOGISME .- Mot de nova creació.<br />
ONOMATOPEIA .- Imitació lingüística de sons reals.<br />
OXÍMORON .- Contradicció excloent entre el significat de dues paraules que,<br />
en el text, estan en contacte. [alegres plors; foscor clara].<br />
PALÍNDROM .- Mot o frase que es pot llegir tant de dreta a esquerra que<br />
d'esquerra a dreta. [Roma / amor].<br />
PARÀBOLA .- Al·legoria que conté un ensenyament moral.<br />
PARADOXA .- Expressió d'una idea, aparentment, contrària a la que<br />
s'expressa com a vertadera. S'afirma alguna cosa que sembla absurda en<br />
relació amb el text en què apareix.<br />
PARÀFRASI .- Reproducció amplificadora d'un text. Per extensió, qualsevol<br />
reproducció lliure (amb modificació, supressió o amplificació).<br />
PARAGOGE .- Addició de fonemes o síl·labes a fi de mot. [La sufixació, p. ex.].<br />
PARAL.LELISME SINTÀCTIC .- Repetició d'una mateixa estructura sintàctica<br />
en diverses frases seguides.<br />
PARÈNTESI .- Comentari que s'insereix en una frase. De llargada diversa, té<br />
entonació pròpia.
PARONOMÀSIA .- Joc de paraules que s'estableix entre mots de fonètica<br />
semblant. També és l'ús d'un mateix mot amb sentits diferents.<br />
PERÍFRASI .- Figura que consisteix a expressar alguna realitat o imatge amb<br />
més paraules de les precises.<br />
PERSONIFICACIÓ .- Figura que consisteix a atribuir qualitats humanes a<br />
animals, plantes o éssers inanimats. Si l'element personificat parla, la figura<br />
retòrica l'anomenem prosopopeia. No obstant això, personificació i prosopopeia<br />
sovint són usades amb significació sinònima.<br />
PLEONASME .- Repetició d'una paraula o d'una idea. Expressió redundant.<br />
POLÍPTOTON .- Repetició de la part invariable d'un mot (el lexema), mentre es<br />
canvia la part gramaticalment variable.<br />
POLISÍNDETON .- Repetició de les conjuncions de coordinació, amb la finalitat<br />
de remarcar algunes paraules o de donar més vivacitat al text.<br />
PRETERICIÓ .- Figura que consisteix a fer veure que no es diu allò que de fet<br />
interessa dir i es diu.<br />
PROSOPOGRAFIA .- Descripció dels trets físics d'un personatge. Si la<br />
descripció és del caràcter, parlem d'etopeia. Si és tant física com de caràcter,<br />
parlem de retrat.<br />
PROSOPOPEIA .- Figura que consisteix a donar veu humana, i doncs, les<br />
seves qualitats, a animals, plantes o éssers inanimats. Si no parla i només li<br />
són atribuïdes qualitats humanes, la figura retòrica l'anomenem personificació.<br />
No obstant això, personificació i prosopopeia sovint són usades amb<br />
significació sinònima.<br />
PRÒTESI .- Addició de fonemes o síl·labes a principi de mot. [la prefixació,<br />
p.ex.].<br />
QUIASMA .- Canvi d'inversió de l'ordre de les paraules d'un grup sintàctic, en el<br />
següent, de manera que entre ells presenten un ordre simètric, però creuat<br />
(SN+V/V+SN). [Els homes passen, roman la terra].<br />
REDUNDÀNCIA .- ús de paraules inútils per expressar un idea, perquè ja està<br />
prou ben expressada; i, en general, repetició.<br />
RETICÈNCIA .- Interrupció de l'oració, a fi de deixar suspesa la seva exposició,<br />
que, no obstant això, deixa entendre el que es calla.<br />
RETRAT .- Descripció dels trets físics i de caràcter d'un personatge. Si la<br />
descripció és només del caràcter, parlem d'etopeia. Si és física, de<br />
prosopografia.
SEMICULTISME .- Mot que va ser incorporat al sistema lingüístic en una<br />
determinada època, a partir de la seva forma llatina o grega i que, doncs,<br />
només ha sofert les transformacions pròpies de l'evolució lògica de la llengua,<br />
des d'aquell moment.<br />
SENTIT FIGURAT .- Significat nou que prenen les paraules en un text, distint a<br />
l'habitual.<br />
SIL.LEPSI .- Alteració de la concordança morfosintàctica.<br />
SÍMBOL .- Representació d'un concepte per un altre amb el qual manté una<br />
relació d'analogia merament convencional. Sovint, determinats símbols van<br />
lligats a concrets àmbits culturals.<br />
SÍMIL .- Comparació que no té com a objectiu expressar la superioritat, la<br />
inferioritat o la igualtat, sinó un judici qualitatiu.<br />
SIMILICADÈNCIA .- Repetició d'un mateix conjunt fònic, o molt semblant, al<br />
final de frases o de sintagmes consecutius.<br />
SÍNCOPE .- Supressió de fonemes al mig d'un mot. Generalment, té un<br />
caràcter col·loquial. [Pro, per però].<br />
SINÈCDOQUE .- Figura que respon a la fórmula lògica Pars pro toto (una part<br />
en lloc de la totalitat), o totum pro parte (la totalitat en lloc d'una part").<br />
Consisteix a designar una cosa amb el nom d'una altra amb la qual guarda una<br />
relació de: gènere per l'espècie, el singular pel plural, o viceversa. [bordava<br />
l'animal = el gos; el cavall és... = els cavalls].<br />
SINESTÈSIA .- Figura que consisteix a associar dos elements, un de real i<br />
l'altre imaginari, provinents de dos camps sensorials diferents. [Un vi d'aroma<br />
d'àngel].<br />
SINÒNIM .- Mot que té un significat equivalent al d'un altre.<br />
SUSPENSIÓ .- Interrupció momentània de l'oració que l'autor acaba per<br />
finalitzar.<br />
TAUTOLOGIA .- Repetició d'una mateixa idea o pensament, expressat de<br />
manera diferent.<br />
TROP .- Figura que consisteix a canviar la significació ordinària d'un mot per<br />
una de sentit figurat, que s'entén pel context. Són trops la metàfora, la<br />
metonímia i la sinècdoque.<br />
Jordi Tiñena http://www.tinet.cat/~jta/retorica.html