Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
El naixement de la ciència moderna<br />
es va veure influït, molt mé s<br />
que no pensam, pels canvis que, e n<br />
aquell moment, el segle XVII, es<br />
produïren a les ciències jurídiques .<br />
Fou primerament a Anglaterra,<br />
on es començà a sentir la necessitat<br />
de separar el poder executiu<br />
del judicial . Aquest darrer, segons<br />
les noves idees, ja no seria u n<br />
mer apèndix del monarca, sinó u n<br />
cos independent, format per experts<br />
en lleis, que intentaria jutja r<br />
segons els principis derivats de l a<br />
llei natural i de la voluntat popular .<br />
Quan s'aconseguí el nou nivell d'in -<br />
dependència, canvià automàtica -<br />
ment el tarannà dels judicis i l a<br />
manera de decidir, en cas de litigi ,<br />
qui tenia raó i qui no en tenia . Els<br />
jutges, almenys en teoria, ja no havien<br />
de jutjar segons la credibilitat<br />
que oferia un o altre personatge ,<br />
sinó en funció únicament de les<br />
proves que es presentaven en el judici.<br />
Era -i és- obvi que les esmentades<br />
proves, els advocats no les<br />
havien obtingut o construït per donar<br />
confiança i seguretat als seus<br />
PRÒLE G<br />
clients, sinó per convèncer une s<br />
persones, els jutges, que es suposava<br />
havien de ser professional -<br />
ment escèptics, i per resistir els<br />
atacs del bàndol contrari, el qual ,<br />
en el seu paper, havia d'argumentar,<br />
que aquestes proves res tenien<br />
a veure amb el que s'estava jutjant<br />
o, si hi tenia, que havien estat<br />
construïdes de forma fraudulenta .<br />
Al final la raó pertanyia a qui mé s<br />
proves pertinents i resistents a la<br />
crítica hagués presentat, i/o al qu e<br />
millor hagués sabut desvirtuar le s<br />
de la part contrària .<br />
La ciència moderna, vull dir, el s<br />
científics que a partir del segle<br />
XVII s'anomenaren moderns, adoptaren<br />
procediments i maneres d e<br />
raonar -d'argumentar- molt semblants<br />
als dels advocats que acudien<br />
als tribunals : defensaven una<br />
determinada hipòtesi o teoria, n o<br />
tant recurrent o raonaments de<br />
caire lògic i general, o a pretese s<br />
honorabilitats i credibilitats d e<br />
l'autor, sinó presentant davant la<br />
comunitat proves objectives . He dit<br />
proves objectives ; hagués pogut dir,<br />
o hagut de dir, proves convincents .<br />
0, .encara millor, proves resistents<br />
a la desvirtuació ; perquè en ciència,<br />
de llavors ençà, i encara qu e<br />
alguns s'escandalitzin, es diu objectiu<br />
a tot allò que és convincent i<br />
que resisteix les crítiques : les crítiques<br />
dels adversaris i dels competidors,<br />
com és natural .<br />
Quan a les meves classes intent explicar<br />
això que ara he volgut descriure,<br />
i veig que és convenient posar<br />
algun exemple, faig el cap viu i<br />
trio, naturalment, els que em semblen<br />
més clars . Un dels més habituals<br />
és el que correspon a les teories<br />
vigents sobre l'origen i l a<br />
història de la malaltia . Els dic, als<br />
que tenen la paciència d'escoltar -<br />
me, que enfront d'idees derivade s<br />
de creences religioses, de filosofies<br />
naturals o de cosmovisions especulatives,<br />
a poc a poc, la ciència moderna<br />
ha imposat aquells coneixements<br />
que han sabut ser defensats<br />
davant els tribunals científics, és a<br />
dir, davant la col • lectivitat científi-