primers auxilis en l'educació infantil - Ideaspropias Editorial
primers auxilis en l'educació infantil - Ideaspropias Editorial
primers auxilis en l'educació infantil - Ideaspropias Editorial
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
PRIMERS AUXILIS EN<br />
L'EDUCACIÓ INFANTIL<br />
Guia Pràctica per a Doc<strong>en</strong>ts<br />
EDITORIAL
Primers Auxilis <strong>en</strong><br />
l’Educació Infantil
Primers Auxilis <strong>en</strong><br />
l’Educació Infantil<br />
Guia Pràctica per a Doc<strong>en</strong>ts
L’Autora<br />
Rocío Carrera i Cores és llic<strong>en</strong>ciada <strong>en</strong> Pedagogia per la<br />
Universitat de Barcelona, diplomada <strong>en</strong> Educació Musical per la<br />
Universitat de Santiago de Compostela i Tècnic Especialista <strong>en</strong><br />
Llar d’Infants per l’Institut Politècnic de Pontevedra.<br />
La seva experi<strong>en</strong>cia, tant com a educadora com <strong>en</strong> la creació de<br />
diversos materials didàctics, així com la seva formació complem<strong>en</strong>tària,<br />
l’han duta a l’elaboració del pres<strong>en</strong>t manual, publicat<br />
per <strong>Ideaspropias</strong> <strong>Editorial</strong>.
Primers <strong>auxilis</strong> <strong>en</strong> l’educació <strong>infantil</strong>. Guia pràctica per a<br />
doc<strong>en</strong>ts. • 1ª Edició<br />
<strong>Ideaspropias</strong> <strong>Editorial</strong>. Vigo, 2006<br />
ISBN 10: 84-9839-179-2<br />
ISBN 13: 978-84-9839-179-4<br />
Format: 17 x 24 cm. • Pàgines: 120<br />
PRIMERS AUXILIS EN L’EDUCACIÓ INFANTIL. GUIA PRÀCTICA PER A DOCENTS.<br />
No està permesa la reproducció total o parcial dáquest llibre, ni el seu tractam<strong>en</strong>t informatic,<br />
ni la transmissió per qualsevol mitjà o procedim<strong>en</strong>t, ja sigui electrònic, mecànic, per fotocopia,<br />
per registre o d’altres mètodes, s<strong>en</strong>se l’autorizació per escrit dels titulars del Copyright.<br />
DRETS RESERVATS 2006, RESPECTE A LA PRIMERA EDICIÓ EN CATALÀ, PER<br />
© <strong>Ideaspropias</strong> <strong>Editorial</strong>.<br />
ISBN 10: 84-9839-179-2<br />
ISBN 13: 978-84-9839-179-4<br />
Dipòsit Legal: C-1733-2006<br />
Autora: Rocío Carrera Cores.<br />
Traductora: Charo Colubi S<strong>en</strong>dra.<br />
Diss<strong>en</strong>y: <strong>Ideaspropias</strong> Publicidad, S. L.<br />
Producció <strong>Editorial</strong>: Gesbiblo, S. L.<br />
Imprès a Espanya - Printed in Spain
ÍNDEX<br />
1 Emergències: PAS.............................................................................................. 1<br />
1.1. Introducció.............................................................................................. 1<br />
1.2. Protegir ................................................................................................... 2<br />
1.3. Avisar ................................................................................................... 4<br />
1.4. Socórrer .................................................................................................. 5<br />
1.4.1. Valoració de les lesions............................................................... 5<br />
1.5. Resum de continguts............................................................................... 7<br />
AUTOAVALUACIÓ 1 ..................................................................................... 9<br />
SOLUCIONS ................................................................................................... 10<br />
2 Tècniques de <strong>primers</strong> <strong>auxilis</strong>............................................................................. 11<br />
2.1. Introducció.............................................................................................. 11<br />
2.2. Principis g<strong>en</strong>erals de l’aplicació dels <strong>primers</strong> <strong>auxilis</strong> ............................... 11<br />
2.3. Transport d’accid<strong>en</strong>tats........................................................................... 13<br />
2.3.1. Formes de moure un accid<strong>en</strong>tat ................................................. 13<br />
2.4. Reanimació càrdio-pulmonar bàsica....................................................... 14<br />
2.5. Ferides i hemorràgies .............................................................................. 18<br />
2.5.1. Ferides ........................................................................................ 18<br />
2.5.2. Hemorràgies ............................................................................... 20<br />
2.6. Fractures i esquinços............................................................................... 22<br />
2.6.1. Fractures..................................................................................... 22<br />
2.6.2. Lesions que afect<strong>en</strong> les articulacions.......................................... 24<br />
2.7. Cremades ................................................................................................ 26<br />
2.8. Lipotímies, síncopes i convulsions .......................................................... 28<br />
2.8.1. Lipotímies................................................................................... 28<br />
2.8.2. Síncopes ..................................................................................... 29<br />
2.8.3. Convulsions................................................................................ 30<br />
2.9. Intoxicacions i altres urgències ............................................................... 31<br />
2.9.1. Intoxicacions .............................................................................. 31<br />
2.9.2. Altres urgències.......................................................................... 33<br />
2.10. Emb<strong>en</strong>ats ................................................................................................ 41<br />
2.11. Farmaciola............................................................................................... 44<br />
2.12. Resum de continguts............................................................................... 46<br />
AUTOAVALUACIÓ 2 ..................................................................................... 47<br />
SOLUCIONS ................................................................................................... 49
3 Reconeixem<strong>en</strong>t de símptomes g<strong>en</strong>erals <strong>en</strong> la infància....................................... 53<br />
3.1. Introducció.............................................................................................. 53<br />
3.2. Reconeixem<strong>en</strong>t de símptomes g<strong>en</strong>erals <strong>en</strong> la infància ............................ 53<br />
3.2.1. Des<strong>en</strong>volupam<strong>en</strong>t i educació...................................................... 55<br />
3.2.2. Prev<strong>en</strong>ció d’accid<strong>en</strong>ts ................................................................. 59<br />
3.2.3. Tipologia d’accid<strong>en</strong>ts.................................................................. 62<br />
3.2.4. Incidència <strong>en</strong> els accid<strong>en</strong>ts <strong>infantil</strong>s........................................... 71<br />
3.3. Resum de continguts............................................................................... 73<br />
AUTOAVALUACIÓ 3 ..................................................................................... 74<br />
SOLUCIONS ................................................................................................... 76<br />
4 Educació per a la salut <strong>en</strong> l’escola...................................................................... 77<br />
4.1. Introducció.............................................................................................. 77<br />
4.2. Escola i educació per a la salut................................................................ 77<br />
4.3. Preguntes bàsiques sobre la salut............................................................. 78<br />
4.4. La salut <strong>en</strong> els difer<strong>en</strong>ts contexts ............................................................ 82<br />
4.5. Principis bàsics de l’educaciò per la salut ................................................ 83<br />
4.6. El currículum integrat............................................................................. 85<br />
4.7. Com crear situacions d’apr<strong>en</strong><strong>en</strong>tatge per a la salut <strong>en</strong> l’aula................... 86<br />
4.8. Resum de continguts............................................................................... 90<br />
AUTOAVALUACIÓ 4 ..................................................................................... 91<br />
SOLUCIONS ................................................................................................... 93<br />
PROPOSTES PRÀCTIQUES ALS CONTINGUTS...................................... 95<br />
RESUM ............................................................................................................ 97<br />
EXAMEN ......................................................................................................... 99<br />
BIBLIOGRAFIA............................................................................................... 105
Primers <strong>auxilis</strong> <strong>en</strong> l’Educació<br />
Infantil<br />
1 Emergències: PAS<br />
1.1. Introducció<br />
Primers <strong>auxilis</strong> <strong>en</strong> l’Educació Infantil 1<br />
Seguram<strong>en</strong>t quasi tots <strong>en</strong>s hem trobat, al llarg de la nostra vida, davant alguna<br />
situació d’emergència. Aquestes situacions es caracteritz<strong>en</strong> per la necessitat de<br />
donar solucions ràpides i, al mateix temps, efectives.<br />
Però qui <strong>en</strong>s <strong>en</strong>s<strong>en</strong>ya a actuar d’una forma efectiva? Aquest és, precisam<strong>en</strong>t,<br />
l’objectiu del manual; és a dir, el que es pretén és aportar solucions eficaces<br />
als professionals relacionats amb l’Educació Infantil que <strong>en</strong> algun mom<strong>en</strong>t es<br />
pod<strong>en</strong> trobar davant una emergència, perquè sàpigu<strong>en</strong> reaccionar de la millor<br />
forma possible.<br />
Moltes vegades, les coses que result<strong>en</strong> més òbvies són les que se sol<strong>en</strong> passar<br />
per alt. Per aquest motiu, ressaltem <strong>en</strong> una unitat didàctica aquest tema tan<br />
fonam<strong>en</strong>tal per a poder portar a terme les pertin<strong>en</strong>ts accions de socors i auxili.<br />
Què signifiqu<strong>en</strong> aquestes lletres? Les sigles PAS són sinònimes de protegir, avisar<br />
i socórrer. És a dir, les accions que cal portar a terme davant una emergència.<br />
L’objectiu que es persegueix <strong>en</strong> aquesta unitat didàctica és especificar detingudam<strong>en</strong>t<br />
els tres passos principals, i <strong>primers</strong> <strong>en</strong> l’acció de socors, davant una<br />
situació d’emergència.<br />
Si per alguna cosa es caracteritza l’edat <strong>infantil</strong> és pels riscs que comporta aquest<br />
període evolutiu. Els n<strong>en</strong>s no veu<strong>en</strong> perill <strong>en</strong> les seves accions, no t<strong>en</strong><strong>en</strong> consciència<br />
d’allò que els pot ocórrer si fan determinades coses, per això els professionals<br />
de l’Educació Infantil han d’estar <strong>en</strong> perman<strong>en</strong>t alerta per a evitar que ocorrin<br />
accid<strong>en</strong>ts dins l’aula. No és estrany que aparegui <strong>en</strong> els mitjans de comunicació<br />
alguna notícia relacionada amb algun accid<strong>en</strong>t ocorregut <strong>en</strong> l’escola.
2 Primers <strong>auxilis</strong> <strong>en</strong> l’Educació Infantil<br />
Els professors d’Educació Infantil han de t<strong>en</strong>ir uns coneixem<strong>en</strong>ts mínims de<br />
<strong>primers</strong> <strong>auxilis</strong>, ja que <strong>en</strong> multitud d’ocasions es produeix<strong>en</strong> accid<strong>en</strong>ts <strong>en</strong> l’aula<br />
que vari<strong>en</strong> <strong>en</strong> el seu nivell de gravetat. Això no significa que hagin de ser vertaders<br />
experts <strong>en</strong> la matèria, però sí que tinguin cert coneixem<strong>en</strong>t de com han d’actuar<br />
davant determinades situacions, per a que les conseqüències no siguin fatídiques<br />
per a la persona que la pateix.<br />
1.2. Protegir<br />
La primera acció que cal portar a terme davant una situació d’emergència és la<br />
de protegir. Hem d’evitar que a les lesions que ja existeix<strong>en</strong>, se’n puguin sumar<br />
d’altres produïdes per l’<strong>en</strong>torn.<br />
Una cosa fonam<strong>en</strong>tal que cal t<strong>en</strong>ir <strong>en</strong> compte sempre és que si una cosa ha<br />
succeït, pot tornar a succeir.<br />
En primer lloc, traslladarem l’accid<strong>en</strong>tat fins un lloc protegit. En el cas que això<br />
no sigui possible per algun motiu de seguretat, procedirem a l’habilitació del<br />
mateix lloc on ha ocorregut l’accid<strong>en</strong>t, per a aconseguir resguardar el ferit.<br />
• Per a <strong>en</strong>t<strong>en</strong>dre millor allò a què <strong>en</strong>s referim, posarem un exemple:<br />
Un dels nostres alumnes s’acosta a un estant petit on t<strong>en</strong>im material de<br />
classe. Es desprèn l’estant i li pega <strong>en</strong> una cama. En arribar a socórrer-lo, no<br />
desp<strong>en</strong>gem l’estant i cau del tot, colpejant novam<strong>en</strong>t el n<strong>en</strong> i a nosaltres que<br />
el socorrem.
Quin és l’error que hem comès <strong>en</strong> aquest cas?<br />
Primers <strong>auxilis</strong> <strong>en</strong> l’Educació Infantil 3<br />
Doncs no haver-hi descarregat el pes de l’estant i no desp<strong>en</strong>jar-lo per complet,<br />
amb la qual cosa no hem protegit ni l’accid<strong>en</strong>tat ni nosaltres mateixos.<br />
• Un altre exemple que es pot posar és el segü<strong>en</strong>t:<br />
Un n<strong>en</strong> s’acosta al ràdio-casset de l’aula amb una ampolla d’aigua. Es vessa<br />
un poc del líquid que hi havia dins l’ampolla, produint una guspira que<br />
des<strong>en</strong>cad<strong>en</strong>a una reacció nerviosa <strong>en</strong> el n<strong>en</strong>.<br />
Abans de socórrer-lo, el que hem de fer és tallar la llum, per a que no es<br />
produeixi cap altre curt circuit. Posteriorm<strong>en</strong>t ajudarem el n<strong>en</strong> amb la seva<br />
crisi nerviosa, per a calmar-lo i pr<strong>en</strong>dre el control de la situació, ja que potser<br />
no sigui l’únic amb un atac de nervis.<br />
Amb estos dos exemples queda clara la necessitat de protecció, tant del n<strong>en</strong> com<br />
de les persones que el socorr<strong>en</strong> i de les que estan al voltant. L’<strong>en</strong>torn ha de ser<br />
sempre, i <strong>en</strong> la mesura que sigui possible, segur. La paraula precaució ha d’estar<br />
sempre pres<strong>en</strong>t <strong>en</strong> una acció de socors.<br />
Moltes vegades els accid<strong>en</strong>ts no ocorr<strong>en</strong> davant nosaltres, amb la qual cosa no<br />
sabem amb exactitud quines són les causes que els han provocat. La nostra labor<br />
primordial és proporcionar a l’accid<strong>en</strong>tat i a nosaltres mateixos un lloc segur on<br />
portar a terme els <strong>primers</strong> <strong>auxilis</strong>.
4 Primers <strong>auxilis</strong> <strong>en</strong> l’Educació Infantil<br />
1.3. Avisar<br />
Una vegada que t<strong>en</strong>im l’<strong>en</strong>torn protegit, tan necessari per a tots, procedirem a<br />
avisar els serveis d’emergència.<br />
En finalitzar aquest curs estarem capacitats per a donar els <strong>primers</strong> <strong>auxilis</strong> als<br />
nostres n<strong>en</strong>s, però hem de t<strong>en</strong>ir sempre <strong>en</strong> compte que l’ajuda a un accid<strong>en</strong>tat<br />
comporta més que donar-li aquestos <strong>primers</strong> <strong>auxilis</strong>. Els professionals de la<br />
medicina són els que t<strong>en</strong><strong>en</strong> l’última paraula.<br />
Els socorristes, <strong>en</strong> aquest cas els professors, avisarem els serveis sanitaris com més<br />
prompte millor. Ells són els especialistes i els que t<strong>en</strong><strong>en</strong> els materials necessaris<br />
per a poder portar a terme una acció més completa. Moltes vegades, aquesta ajuda<br />
especialitzada ja ve donada per telèfon, donant-nos directrius per a efectuar les<br />
accions bàsiques de socors.<br />
A continuació proporcionem un llistat de números on podem telefonar:<br />
Serveis d’Emergències <br />
Bombers 080<br />
Policia Nacional 091<br />
Guàrdia Urbana 092<br />
Urgències Sanitaries 061<br />
Emergències 112<br />
Mossos d´Esquadra 088<br />
Una vegada que donem l’alarma de l’accid<strong>en</strong>t, hem d’informar la persona que<br />
<strong>en</strong>s atén de:<br />
• On s’ha produït l’accid<strong>en</strong>t. Informarem del lloc exacte, si disposem de<br />
les dades.<br />
• Quin tipus d’accid<strong>en</strong>t és el que s’ha produït. També si hi ha circumstàncies<br />
que pod<strong>en</strong> agreujar la situació.<br />
• El nombre de persones ferides i l’aspecte que pres<strong>en</strong>t<strong>en</strong> els accid<strong>en</strong>tats.<br />
• Ens id<strong>en</strong>tificarem donant el nostre nom o el del lloc des del qual telefonem.
Primers <strong>auxilis</strong> <strong>en</strong> l’Educació Infantil 5<br />
Aquest tipus de serveis són molt adequats perquè, a més de prestar auxili <strong>en</strong><br />
tot mom<strong>en</strong>t, pod<strong>en</strong> donar-nos consells i servir-nos d’ori<strong>en</strong>tació quan estiguem<br />
davant del ferit.<br />
1.4. Socórrer<br />
Una vegada portades a terme les accions anteriorm<strong>en</strong>t ass<strong>en</strong>yalades de protecció<br />
i avís, procedirem a efectuar les accions de socors que siguin necessàries.<br />
Potser serà la part més important pel que fa a l’efectivitat, per això la des<strong>en</strong>volupem<br />
<strong>en</strong> una unitat didàctica a banda, ja que la manera de socórrer <strong>en</strong> cada<br />
emergència dep<strong>en</strong>drà del tipus i classe d’accid<strong>en</strong>t del qual es tracti.<br />
1.4.1. Valoració de les lesions<br />
Tots hem vist un accid<strong>en</strong>t <strong>en</strong> alguna ocasió. Sovint, i una vegada que s’ha passat<br />
l’esglai, quan analitzem pas a pas la situació, <strong>en</strong>s adonem del desordre que es viu<br />
<strong>en</strong> circumstàncies com aquestes; la majoria de les vegades les accions d’ajuda són<br />
desord<strong>en</strong>ades i, de vegades, fins i tot innecessàries.<br />
Les dos primeres accions bàsiques <strong>en</strong> l’ajuda a l’accid<strong>en</strong>tat ja les coneixem. Una<br />
vegada que hem protegit l’accid<strong>en</strong>tat i ja hem avisat els serveis d’emergència,<br />
procedirem amb les accions de socors.<br />
Per a que aquest tipus d’accions result<strong>en</strong> eficaces han de seguir un ordre<br />
concret.<br />
El primer pas és fer una valoració global de l’estat de la persona accid<strong>en</strong>tada,<br />
d’aquesta manera coneixerem l’abast i repercussió de les lesions que s’han produït.<br />
Conèixer l’estat de la víctima <strong>en</strong>s permetrà establir quines actuacions són prioritàries<br />
per a socórrer i quines són les accions que necessitarem portar a terme.<br />
Per a fer això efectuarem <strong>en</strong> el lloc on va ocórrer l’accid<strong>en</strong>t una primera valoració<br />
o valoració primària i una altra segona o secundària.<br />
• Valoració Primària: <strong>en</strong> aquesta primera valoració <strong>en</strong>s c<strong>en</strong>trarem <strong>en</strong> totes<br />
aquelles am<strong>en</strong>aces que puguin suposar un perill per a la persona accid<strong>en</strong>tada.<br />
La primera cosa que cal fer és:<br />
- Avaluar el nivell de consciència de la víctima.
6 Primers <strong>auxilis</strong> <strong>en</strong> l’Educació Infantil<br />
- Prestar at<strong>en</strong>ció a la respiració. Si esta funció vital no existeix, procedirem<br />
a restablir-la de forma immediata. La respiració també afecta<br />
l’estat de consciència.<br />
- Un altre punt que cal comprovar immediatam<strong>en</strong>t és el pols sanguini. Si<br />
observem <strong>en</strong> la nostra exploració que el batec és inexist<strong>en</strong>t, procedirem<br />
immediatam<strong>en</strong>t a efectuar la reanimació càrdio-pulmonar, que explicarem<br />
més avant.<br />
- Si hi ha una hemorràgia, cal det<strong>en</strong>ir-la. No hem de permetre que l’accid<strong>en</strong>tat<br />
perdi sang.<br />
Aquestos quatre passos s’han de portar a terme seguint l’ordre indicat amb<br />
anterioritat.<br />
• Valoració secundària: ara ja t<strong>en</strong>im assegurat el funcionam<strong>en</strong>t de les funcions<br />
vitals. A partir d’ací <strong>en</strong>s dedicarem a cercar i tractar tot tipus de ferides que<br />
es puguin haver produït <strong>en</strong> l’accid<strong>en</strong>t.<br />
El que farem serà una exploració exhaustiva i detallada de la víctima, però<br />
seguint un ordre: del cap als peus.<br />
Preguntar als testimonis <strong>en</strong>s ajudarà a saber què ha passat i <strong>en</strong>s donarà pistes<br />
sobre la localització de les possibles lesions.<br />
Per a actuar seguirem l’esquema segü<strong>en</strong>t:<br />
- Cap: <strong>en</strong> el cap cercarem possibles ferides o contusions que s’hagin pogut<br />
produir <strong>en</strong> el cuiro cabellut i <strong>en</strong> la cara.<br />
Prestarem especial at<strong>en</strong>ció a si hi ha hemorràgia <strong>en</strong> la cavitat auditiva o<br />
<strong>en</strong> el nas. L’existència d’hemorràgia és un símptoma que pot haver-hi una<br />
fractura <strong>en</strong> el crani.<br />
Cercarem lesions <strong>en</strong> els ulls i <strong>en</strong> la seva contornada. Mirarem l’aspecte<br />
de la cara: si observem que hi ha pal·lidesa, la cara està freda al tacte i es<br />
detect<strong>en</strong> suors, estem, possiblem<strong>en</strong>t, davant un xoc.<br />
- Coll: aquesta és una zona molt delicada, pel fet que és la unió <strong>en</strong>tre el<br />
cervell i la resta del cos. També és una zona on v<strong>en</strong>es importants es trob<strong>en</strong><br />
superficials.
Primers <strong>auxilis</strong> <strong>en</strong> l’Educació Infantil 7<br />
Per a moure l’accid<strong>en</strong>tat mourem cap, coll i tronc com un bloc continu.<br />
Tindrem especial at<strong>en</strong>ció si hi ha queixes per part de la víctima. Si hi ha<br />
dolor <strong>en</strong> el coll serem <strong>en</strong>cara més cautelosos, ja que pot significar una<br />
lesió cervical.<br />
Hem de valorar el pols. Sempre afluixarem la roba que rodegi el coll. Això<br />
evitarà una possible s<strong>en</strong>sació d’angoixa de l’accid<strong>en</strong>tat i <strong>en</strong>s permetrà una<br />
exploració molt més fluida.<br />
- Tòrax: cercarem indicis de fractures. Per a fer això mirarem si trobem ferides<br />
o alguna deformitat que <strong>en</strong>s permeti sospitar d’una lesió d’aquest tipus.<br />
En el tòrax es trob<strong>en</strong> els pulmons. Els observarem i valorarem la forma<br />
<strong>en</strong> què es mou<strong>en</strong>, la qual cosa <strong>en</strong>s donarà una perspectiva de si hi<br />
ha dificultat respiratòria. Si hi ha dolor toràcic, el localitzarem, per<br />
a saber-ho preguntarem a l’accid<strong>en</strong>tat, si està consci<strong>en</strong>t, si s<strong>en</strong>t algun<br />
dolor <strong>en</strong> la zona.<br />
- Abdom<strong>en</strong>: <strong>en</strong> l’abdom<strong>en</strong> es trob<strong>en</strong> una pila de vísceres. Hem de cercar<br />
ferides i dolor, així com palpar, per a veure si l’abdom<strong>en</strong> està dur o, al<br />
contrari, depresible. No s’ha de descartar la possibilitat que existeixi una<br />
possible lesió interna.<br />
- Extremitats: cercarem <strong>en</strong> braços i cames possibles fractures, hemorràgies,<br />
deformitats, inflamacions, etcètera.<br />
No mourem bruscam<strong>en</strong>t les zones que puguin estar afectades. Un altre pas<br />
important és comprovar si hi ha s<strong>en</strong>sibilitat, per a la qual cosa donarem<br />
petits pessics.<br />
Comprovarem si hi ha mobilitat, demanant a l’accid<strong>en</strong>tat que mogui<br />
les cames. Si la resposta és positiva, descartarem una possible lesió<br />
medul·lar.<br />
1.5. Resumdecontinguts<br />
Com hem pogut comprovar, preocupar-nos per la seguretat dels accid<strong>en</strong>tats pot<br />
evitar disgustos greus, tant per a ells com per a nosaltres que portem a terme<br />
l’acció de socors.
8 Primers <strong>auxilis</strong> <strong>en</strong> l’Educació Infantil<br />
Aquest tipus de coses, amb les ànsies de socórrer, se sol<strong>en</strong> passar per alt. És<br />
imprescindible portar a terme els tres passos, <strong>en</strong> l’ordre <strong>en</strong> què s’expos<strong>en</strong>.<br />
Ha quedat especificat, mitjançant exemples, que la seguretat és fonam<strong>en</strong>tal a<br />
l’hora de socórrer.<br />
Les ajudes són necessàries sempre. No passarem per alt que no som professionals<br />
i que són els metges els que han de tractar i avaluar la situació, però una part<br />
fonam<strong>en</strong>tal de qualsevol tipus d’emergència és l’aplicació dels <strong>primers</strong> <strong>auxilis</strong><br />
d’una forma efectiva.<br />
Les sigles PAS són fonam<strong>en</strong>tals per a tota acció de socors. El seu significat és<br />
protegir, avisar i socórrer.
1. Què signifiqu<strong>en</strong> les sigles PAS?<br />
AUTOAVALUACIÓ 1<br />
Primers <strong>auxilis</strong> <strong>en</strong> l’Educació Infantil 9<br />
2. Ass<strong>en</strong>yala quina de les segü<strong>en</strong>ts opcions no es correspon amb la valoració<br />
primària de l’accid<strong>en</strong>tat.<br />
a. Cal avaluar el nivell de consciència.<br />
b. Det<strong>en</strong>ir l’hemorràgia <strong>en</strong> el cas que existeixi.<br />
c. Preguntar als testimonis què és el que ha ocorregut.<br />
d. Comprovar el pols sanguini.<br />
3. Quins són els passos que cal donar per a una valoració secundària d’un<br />
accid<strong>en</strong>tat?<br />
4. Uneix amb fletxes les afirmacions correspon<strong>en</strong>ts d’ambdues columnes.<br />
1 Coll<br />
a Cercarem possibles ferides o contusions que es puguin<br />
produir <strong>en</strong> el cuiro cabellut.<br />
2 Cap<br />
b Cercarem fractures, hemorràgies, deformitats, inflamacions...<br />
<strong>en</strong> braços i cames.<br />
3 Extremitats<br />
c És una zona molt delicada degut al fet que v<strong>en</strong>es importants<br />
es trob<strong>en</strong> superficials.<br />
4 Tòrax d Es trob<strong>en</strong> una pila de vísceres. Cercarem ferides i dolor.<br />
5 Abdom<strong>en</strong><br />
e Cercarem indicis de fractures. Per a fer això mirarem si<br />
trobem ferides o alguna deformitat que <strong>en</strong>s permeti sospitar<br />
d’una lesió com aquesta.
10 Primers <strong>auxilis</strong> <strong>en</strong> l’Educació Infantil<br />
AUTOAVALUACIÓ 1:<br />
1.<br />
Protegir, avisar i socórrer.<br />
SOLUCIONS<br />
2.<br />
c. Preguntar als testimonis què és el que ha ocorregut.<br />
3.<br />
Es realitza una exploració exhaustiva de la víctima des del cap fins els peus,<br />
cercant possibles ferides, contusions, etc. Es com<strong>en</strong>ça primer pel cap, després<br />
pel coll, el tòrax, l’abdom<strong>en</strong> i, finalm<strong>en</strong>t, les extremitats.<br />
4.<br />
1.c 2.a 3.b 4.e 5.d
2 Tècniques de <strong>primers</strong> <strong>auxilis</strong><br />
2.1. Introducció<br />
Primers <strong>auxilis</strong> <strong>en</strong> l’Educació Infantil 11<br />
Socórrer significa ajudar amb eficàcia un ferit o accid<strong>en</strong>tat, de manera limitada<br />
i temporal, perquè arribi a les mans dels serveis mèdics amb vida. Que un ferit<br />
arribi a les mans dels serveis sanitaris viu, s<strong>en</strong>se que les malalties empitjor<strong>en</strong> o<br />
s’increm<strong>en</strong>t<strong>en</strong>, constitueix l’important paper que jugu<strong>en</strong> els <strong>primers</strong> <strong>auxilis</strong>.<br />
Esta unitat didàctica té com a objectiu proporcionar-nos els coneixem<strong>en</strong>ts teòrics<br />
i pràctics necessaris per a poder resoldre amb èxit situacions de perill per als<br />
n<strong>en</strong>s de la nostra escola.<br />
Apr<strong>en</strong>drem a executar la reanimació càrdio-pulmonar, fer emb<strong>en</strong>ats, procedim<strong>en</strong>ts<br />
per a tallar una hemorràgia, etc. En definitiva, coneixerem les tècniques<br />
bàsiques que possibilit<strong>en</strong> el salvam<strong>en</strong>t de vides humanes i evit<strong>en</strong> l’empitjoram<strong>en</strong>t<br />
de les lesions dels ferits.<br />
2.2. Principis g<strong>en</strong>erals de l’aplicació dels <strong>primers</strong> <strong>auxilis</strong><br />
La forma <strong>en</strong> què es port<strong>en</strong> a terme els <strong>primers</strong> <strong>auxilis</strong> té tanta importància com<br />
el fet de fer-los.<br />
Els objectius de portar a terme les accions auxiliars són tres:<br />
• Preservar la vida.<br />
• Pal·liar el dolor.<br />
• Evitar lesions secundàries.<br />
Els principis bàsics d’actuació davant qualsevol situació d’emergència són els que<br />
a continuació passem a com<strong>en</strong>tar:<br />
• Estar tranquil. La tranquil·litat <strong>en</strong>s permetrà actuar amb rapidesa. La ser<strong>en</strong>itat<br />
donarà confiança a l’accid<strong>en</strong>tat i a les persones que <strong>en</strong>s rodeg<strong>en</strong>.
12 Primers <strong>auxilis</strong> <strong>en</strong> l’Educació Infantil<br />
• Cerciorar-se que no hi ha perill. Avaluar la situació és imprescindible. Hem<br />
d’assegurar-nos que el malalt es troba lluny de corr<strong>en</strong>ts elèctrics, <strong>en</strong>fonsam<strong>en</strong>ts,<br />
explosions, etcètera. Procedirem al trasllat de l’accid<strong>en</strong>tat, <strong>en</strong> el cas que sigui<br />
necessari pels motius que <strong>en</strong>umerem abans.<br />
• Examinar bé l’accid<strong>en</strong>tat per a comprovar si ha perdut el coneixem<strong>en</strong>t, respira,<br />
té pols, sagna o pres<strong>en</strong>ta alguna fractura.<br />
• Col·locar i mant<strong>en</strong>ir el ferit <strong>en</strong> posició horitzontal si està consci<strong>en</strong>t i <strong>en</strong> posició<br />
lateral de seguretat (PLS) si està inconsci<strong>en</strong>t i si es té l’absoluta seguretat que<br />
l’accid<strong>en</strong>tat no té lesions <strong>en</strong> la columna vertebral. Esta posició permet una<br />
millor circulació de la sang i que el cervell oxig<strong>en</strong>i millor.<br />
• Fer només l’imprescindible; les decisions que es pr<strong>en</strong><strong>en</strong> a l’hora d’aplicar les<br />
mesures d’urgència <strong>en</strong>s permetran actuar amb eficàcia si es fa el que cal, o,<br />
al contrari, <strong>en</strong>torpeix<strong>en</strong> o empr<strong>en</strong>y<strong>en</strong> el malalt, amb perill d’increm<strong>en</strong>tar les<br />
seves ferides. Les cures i totes les accions han de ser simples, per a aprofitar<br />
el temps. Cal t<strong>en</strong>ir <strong>en</strong> compte que nosaltres no som personal qualificat com<br />
els metges per a aplicar tècniques complicades.<br />
• Mant<strong>en</strong>ir l’accid<strong>en</strong>tat cal<strong>en</strong>t: els accid<strong>en</strong>tats t<strong>en</strong>deix<strong>en</strong> a una pèrdua de<br />
temperatura; per a evitar-ho, els abrigarem amb mantes o abrics.<br />
• Tranquil·litzar l’accid<strong>en</strong>tat: procurarem que els accid<strong>en</strong>tats no vegin les ferides<br />
que pateix<strong>en</strong>.<br />
• Evitar el xoc: el xoc o col·lapse és la fallada de les funcions de l’aparell<br />
circulatori. Els traumes o agressions que pateix el nostre cos repercuteix<strong>en</strong><br />
<strong>en</strong> una baixada de la t<strong>en</strong>sió arterial, que fa que la sang flueix amb l<strong>en</strong>titud i
Primers <strong>auxilis</strong> <strong>en</strong> l’Educació Infantil 13<br />
dificultat. És important evitar-ho, perquè aquest tipus de baixada de t<strong>en</strong>sió<br />
pot repercutir <strong>en</strong> parts del cos tan importants com el cervell, el ronyó o<br />
el cor.<br />
El perill del xoc és que pot agreujar-se fins a fer-se irreversible, és a dir,<br />
pot arribar fins un punt <strong>en</strong> el qual no s’aconsegueixi recuperar la t<strong>en</strong>sió<br />
arterial normal.<br />
2.3. Transport d’accid<strong>en</strong>tats<br />
Com hem pogut apr<strong>en</strong>dre <strong>en</strong> la unitat anterior, la rapidesa, l’ordre i l’efectivitat<br />
amb què es du<strong>en</strong> a terme les accions d’emergència, són fonam<strong>en</strong>tals per a salvar<br />
la vida d’una persona.<br />
Per aquest motiu exposarem <strong>en</strong> aquesta unitat la manera més eficaç de transportar<br />
els ferits. Eficàcia ha d’unir-se a seguretat. En aquest apartat exposarem els punts<br />
clau del transport de ferits.<br />
Com a norma g<strong>en</strong>eral no hem de moure els accid<strong>en</strong>tats, però, de vegades, la<br />
necessitat impera i hem d’apartar les persones de l’esc<strong>en</strong>a de l’accid<strong>en</strong>t. El perill<br />
que es corre quedant-se allí pot ser molt més gran que els perills que pugui g<strong>en</strong>erar<br />
el fet de moure el ferit. Exemples clars <strong>en</strong> què hem d’apartar el ferit del lloc de<br />
l’accid<strong>en</strong>t són <strong>en</strong>fonsam<strong>en</strong>ts, inc<strong>en</strong>dis o gasos tòxics <strong>en</strong> l’habitació.<br />
A més de p<strong>en</strong>sar <strong>en</strong> la seguretat de l’accid<strong>en</strong>tat, hem de p<strong>en</strong>sar <strong>en</strong> la nostra<br />
seguretat. Si recordem la unitat u <strong>en</strong>s vindrà al cap la idea que si estem nosaltres<br />
ferits també, de poc li servirem a l’accid<strong>en</strong>tat. Tindrem <strong>en</strong> compte les dos parts<br />
per a valorar si moure un malalt o no.<br />
2.3.1. Formes de moure un accid<strong>en</strong>tat<br />
• Si <strong>en</strong>s trobem sols, mourem l’accid<strong>en</strong>tat arrossegant-lo pel sòl. Int<strong>en</strong>tarem<br />
que el desplaçam<strong>en</strong>t sigui <strong>en</strong> línia recta, d’aquesta manera evitarem que es<br />
mogui l’eix cap-tronc-coll. Hem d’evitar posar <strong>en</strong> perill la medul·la espinal.<br />
Subjectarem l’accid<strong>en</strong>tat pels turmells i procedirem a l’arrossegam<strong>en</strong>t.
14<br />
Primers <strong>auxilis</strong> <strong>en</strong> l’Educació Infantil<br />
• Si s’han descartat les lesions de columna, utilitzarem una forma molt més<br />
ràpida per a evacuar un ferit. Agafarem el malalt per davall de les axil·les i,<br />
recolzant la seva esqu<strong>en</strong>a <strong>en</strong> el teu pit, el mourem fins evacuar-lo.<br />
• Una altra possibilitat, <strong>en</strong> el cas que la distància que s’ha de recórrer sigui<br />
llarga, és la d’agafar el malalt i posar-lo damunt del nostre muscle, passant els<br />
seus braços per l’altre muscle. D’esta manera el seu cap quedarà cap arrere i<br />
cap avall. Podem dir que aquesta forma de portar un accid<strong>en</strong>tat és com portar<br />
un sac. Nosaltres agarrarem les cames amb una mà i els braços amb l’altra.<br />
• Si l’accid<strong>en</strong>tat està consci<strong>en</strong>t i pot caminar, l’ajudarem passant el seu braç pel<br />
nostre muscle. El subjectarem per davall de l’axil·la, de manera que el nostre<br />
braç per l’esqu<strong>en</strong>a farà de suport.<br />
• Si la víctima està inconsci<strong>en</strong>t el mourem subjectant-lo un per davall de les<br />
axil·les i un altre pels peus. També es pot subjectar pels g<strong>en</strong>olls, si aquests no<br />
pres<strong>en</strong>t<strong>en</strong> lesió.<br />
• Els accid<strong>en</strong>tats de columna vertebral s’han de moure sobre una superfície<br />
dura. Improvisarem una llitera i posarem el malalt damunt utilitzant el m<strong>en</strong>or<br />
nombre de movim<strong>en</strong>ts possible. Sempre tractarem amb suavitat el malalt. Els<br />
movim<strong>en</strong>ts han de ser ràpids.<br />
• Si som dues persones podem traslladar l’accid<strong>en</strong>tat <strong>en</strong> el tron. Aquesta forma de<br />
transport només es pot realitzar quan estan descartades les lesions d’esqu<strong>en</strong>a.<br />
Consisteix a construir una cadira <strong>en</strong>trecreuant les mans. L’accid<strong>en</strong>tat s’asseurà<br />
<strong>en</strong> les mans <strong>en</strong>trecreuades i se subjectarà als nostres muscles. És una forma<br />
ràpida i segura de traslladar un malalt, però ha d’existir coordinació <strong>en</strong>tre<br />
els dos transportadors.<br />
2.4. Reanimació càrdio-pulmonar bàsica<br />
Les sigles RCP signifiqu<strong>en</strong>:<br />
• Reanimació.<br />
• Càrdio.<br />
• Pulmonar.
Primers <strong>auxilis</strong> <strong>en</strong> l’Educació Infantil 15<br />
Per tots és conegut el procedim<strong>en</strong>t de la respiració boca a boca i les compressions<br />
<strong>en</strong> el pit, <strong>en</strong>cara que només ho hàgim vist <strong>en</strong> la televisió <strong>en</strong> alguna pel·lícula. Ara<br />
tractarem d’analitzar amb detall com i quan s’han de portar a terme.<br />
A causa de les característiques morfològiques dels n<strong>en</strong>s, la RCP varia de la que<br />
per norma g<strong>en</strong>eral s’aplica amb els paci<strong>en</strong>ts adults. Fins i tot <strong>en</strong>s anem a trobar<br />
amb variacions <strong>en</strong>tre la RCP que s’aplica <strong>en</strong> els n<strong>en</strong>s i la RCP que s’ha d’aplicar <strong>en</strong><br />
el cas que el ferit sigui un bebè.<br />
Les primeres indicacions que donarem són:<br />
• En una situació d’emergència mai hem de perdre la calma: <strong>en</strong>cara que<br />
paregui impossible és una cosa fonam<strong>en</strong>tal, i només així podrem actuar de<br />
forma racional i lògica, garantint una at<strong>en</strong>ció de qualitat.<br />
• Telefonar als serveis d’urgència: el primer que farem serà telefonar als serveis<br />
d’urgència, perquè acudeixin com més prompte millor al lloc de l’accid<strong>en</strong>t<br />
i procedeixin, <strong>en</strong> cas necessari, al trasllat del ferit a un c<strong>en</strong>tre hospitalari.<br />
A més a més, els serveis mèdics pod<strong>en</strong> proporcionar-nos alguns consells o<br />
ori<strong>en</strong>tacions perquè l’auxili que donem al ferit sigui el més eficaç possible.<br />
• És necessari avaluar l’estat del paci<strong>en</strong>t: hem d’observar si té pols i si respira.<br />
A més a més, hem de saber fins on arriba la gravetat del ferit.<br />
• Si el ferit no té pols ni respira, procedirem amb la reanimació respiratòria:<br />
per a fer això hem de seguir detalladam<strong>en</strong>t les indicacions que donarem a<br />
continuació per saber com hem de procedir.<br />
Com es porta a terme la RCP?<br />
El primer pas fonam<strong>en</strong>tal i necessari és observar i cerciorar-se de si el n<strong>en</strong> respira.<br />
Davant una resposta negativa procedirem de la manera segü<strong>en</strong>t:<br />
• Fregar suaum<strong>en</strong>t el n<strong>en</strong> i donar-li unes palmelladetes, però s<strong>en</strong>se sacsejar-lo.<br />
• Col·locar-lo boca per amunt, <strong>en</strong> posició de cúbit supí.<br />
• Comprovar si les vies respiratòries estan obstruïdes. Per a fer això introduirem<br />
un dit <strong>en</strong> la boca i col·locarem el cap decantat. D’esta manera evitarem que,<br />
si hi ha algun cos estrany <strong>en</strong> la cavitat oral, pugui ser portat cap a les vies<br />
respiratòries inferiors amb una insuflació.
16 Primers <strong>auxilis</strong> <strong>en</strong> l’Educació Infantil<br />
• Una vegada comprovada l’absència de cossos estranys, obrirem les vies<br />
respiratòries inclinant el cap cap arrere i alçant la barbeta.<br />
• Mant<strong>en</strong>int les vies respiratòries obertes, observarem si respira. Per a fer això<br />
observarem les oscil·lacions del pit, escoltarem si hi ha sorolls raneres i, acostant<br />
la galta, s<strong>en</strong>tirem el seu alè. Si no observem cap de les tres coses anteriors,<br />
procedirem amb la respiració boca a boca, per a la qual cosa seguirem les<br />
operacions segü<strong>en</strong>ts:<br />
- Cobrirem la boca del n<strong>en</strong> amb la nostra, al mateix temps que tapem el<br />
nas subjectant-lo <strong>en</strong>tre els dits.<br />
- Bufarem l<strong>en</strong>tam<strong>en</strong>t dues vegades (<strong>en</strong>tre un segon i segon i mig).<br />
- M<strong>en</strong>tre observarem si el pit s’alça amb les bufades.<br />
- Llevarem la nostra boca de la del n<strong>en</strong> <strong>en</strong> cadascuna de les bufades. Si<br />
observem una reacció positiva i el pit s’alça amb cada insuflació, passem<br />
a reanimar la circulació (<strong>en</strong> el cas que no hi hagi pols).<br />
• La reanimació de la circulació s’efectua de la manera segü<strong>en</strong>t:<br />
- Posem el palmell de la mà <strong>en</strong>tre els mugrons i damunt de l’estèrnum.<br />
- Pressionem l’estèrnum cap avall amb fermesa, <strong>en</strong>tre un terç i la meitat de<br />
la grossor del pit.<br />
- És necessari efectuar cinc compressions a un ritme de, alm<strong>en</strong>ys, 100<br />
compressions per minut.
- Insuflem una vegada després de cada cinc compressions.<br />
Primers <strong>auxilis</strong> <strong>en</strong> l’Educació Infantil 17<br />
- Així hem de repetir alm<strong>en</strong>ys 20 vegades el cicle. El temps emprat ha de<br />
ser d’un minut aproximadam<strong>en</strong>t.<br />
- Després d’un minut, comprovarem si hi ha circulació i respiració.<br />
- Si torna la respiració, acabarem amb la RCP.<br />
- Si no hi hi ha lesions, col·locarem el n<strong>en</strong> de costat.<br />
• En el cas de bebès de 0-1 anys: pel fet que l’anatomia dels bebès és més<br />
fràgil que la dels n<strong>en</strong>s, la reanimació es porta a terme d’una manera difer<strong>en</strong>t.<br />
El canvi ess<strong>en</strong>cial resideix <strong>en</strong> la reanimació de la circulació a causa de la<br />
morfologia del cos del bebè.<br />
Es porta a terme de la manera segü<strong>en</strong>t:<br />
- Posem dos dits damunt de l’estèrnum, a un dit d’amplària per damunt de<br />
la línia imaginària dels mugrons. Cal assegurar-se que els dits no estan al<br />
final del estèrnum, ja que eixa part és molt s<strong>en</strong>sible i podria tr<strong>en</strong>car-se <strong>en</strong><br />
efectuar les contraccions.<br />
- Pressionem l’estèrnum cap avall, <strong>en</strong>tre un terç i la meitat de l’ample del<br />
pit del bebè.<br />
- Farem cinc compressions a un ritme inferior a les 100 compressions per<br />
minut.
18 Primers <strong>auxilis</strong> <strong>en</strong> l’Educació Infantil<br />
- Després d’efectuar les cinc compressions, realitzarem una respiració <strong>en</strong> el<br />
ferit.<br />
- Així, repetirem el cicle de cinc compressions i una respiració vint vegades,<br />
i procedirem igual que <strong>en</strong> el cas dels adults.<br />
La reanimació càrdio-pulmonar és una pràctica difícil, que cal portar a terme<br />
seguint les instruccions donades més amunt.<br />
Les indicacions teòriques han de practicar-se <strong>en</strong> maniquins especials per a aquest<br />
tipus d’apr<strong>en</strong><strong>en</strong>tatges. Mai s’ha de practicar amb persones. És un procés molt<br />
dolorós i només es pot portar a terme <strong>en</strong> cas d’extrema necessitat.<br />
2.5. Ferides i hemorràgies<br />
2.5.1. Ferides<br />
Definim ferida com tota aquella ruptura dels teixits de la pell. Sol<strong>en</strong> originar-se<br />
a causa de traumatismes que actu<strong>en</strong> <strong>en</strong> la superfície del cos i que origin<strong>en</strong> lesions<br />
de fora cap a dins.<br />
Els seus principals símptomes són tres:<br />
• Dolor.<br />
• Hemorràgia.<br />
• Separació de les vores.<br />
Els tipus de ferides són múltiples i es pod<strong>en</strong> classificar at<strong>en</strong><strong>en</strong>t a criteris difer<strong>en</strong>ts:<br />
quant a la causa que la produeix, la forma que pr<strong>en</strong> la ferida, etc.<br />
En funció de la forma <strong>en</strong> què es produeix<strong>en</strong>, les ferides es pod<strong>en</strong> classificar de<br />
la manera segü<strong>en</strong>t:<br />
• Ferides punx<strong>en</strong>ts: com el seu nom indica, es produeix<strong>en</strong> amb objectes amb<br />
punta. Exemples clars són ferides amb claus, agulles, etc. Es caracteritz<strong>en</strong><br />
perquè sol<strong>en</strong> ser profundes i l’orifici d’<strong>en</strong>trada és petit. Sol<strong>en</strong> ser ferides de
Primers <strong>auxilis</strong> <strong>en</strong> l’Educació Infantil 19<br />
pronòstic b<strong>en</strong>igne, però cal t<strong>en</strong>ir <strong>en</strong> compte les condicions de l’objecte que<br />
produeix la ferida, ja que pot t<strong>en</strong>ir bacteris de gran virulència.<br />
• Ferides incises: són ferides provocades per objectes tallants, com navalles,<br />
fulles, etc. La seva característica principal és que l’orifici d’<strong>en</strong>trada és de vores<br />
netes i de gran longitud. Igual que amb les ferides punx<strong>en</strong>ts, t<strong>en</strong><strong>en</strong> molta<br />
importància les condicions de l’objecte que les provoca.<br />
• Ferides contuses: són provocades per caigudes i cops. El seu aspecte és<br />
magolat i molt irregular.<br />
• Ferides per arr<strong>en</strong>cam<strong>en</strong>t: són poc freqü<strong>en</strong>ts <strong>en</strong> el context <strong>en</strong> què <strong>en</strong>s trobem<br />
(l’escola). Són provocades per una forta i viol<strong>en</strong>ta torsió i tracció. Exemple<br />
d’això són les ferides produïdes dins del món laboral, per exemple, accid<strong>en</strong>ts<br />
amb hèlices.<br />
• Ferides per mos: dins el col·legi són freqü<strong>en</strong>ts.<br />
En funció de la profunditat de les ferides, aquestes pod<strong>en</strong> ser superficials o<br />
profundes.<br />
Forma<br />
Profunditat<br />
Punx<strong>en</strong>ts<br />
Incises<br />
Contuses<br />
Per arr<strong>en</strong>cam<strong>en</strong>t<br />
Per mos<br />
Superficials<br />
Profundes
20 Primers <strong>auxilis</strong> <strong>en</strong> l’Educació Infantil<br />
El dolor està <strong>en</strong> relació amb la superfície traumatitzada, amb la seva profunditat<br />
i amb la localització de la ferida. Una ferida <strong>en</strong> els dits és molt més dolorosa que<br />
una <strong>en</strong> la cama, ja que les terminacions nervioses i v<strong>en</strong>oses dels dits són molt<br />
més abundants.<br />
• Conducta davant una ferida: les mesures que cal adoptar davant qualsevol<br />
ferida, sigui del tipus que sigui de les indicades més amunt, són les<br />
segü<strong>en</strong>ts:<br />
- R<strong>en</strong>tada de la ferida amb aigua i sabó.<br />
- Aplicació d’un desinfectant.<br />
- Col·locació de gases estèrils o una b<strong>en</strong>a.<br />
- Trasllat a un c<strong>en</strong>tre hospitalari.<br />
2.5.2. Hemorràgies<br />
Definim hemorràgia com l’eixida de sang fora del sistema circulatori. Si la sang<br />
flueix cap a l’exterior del cos, estarem parlant d’una hemorràgia externa. Si al<br />
contrari, la sang es vessa cap a l’interior, parlem d’una hemorràgia interna. Quan<br />
la sang es vessa per orificis naturals del cos, com el nas i les orelles, es parla d’una<br />
hemorràgia exterioritzada.<br />
• Tractam<strong>en</strong>t de les hemorràgies externes: la sang flueix amb força cap a<br />
l’exterior, per tant, hem d’exercir una força de pressió oposada a la d’eixida<br />
de la sang. Hem de comprimir de la segü<strong>en</strong>t manera i per aquest ordre:<br />
- La mateixa ferida: s’efectuarà la pressió amb un drap o teixit el més net<br />
possible, que farà un tap sobre l’eixida de la sang. Es pressionarà amb els<br />
dits o el palmell de la mà segons l’ext<strong>en</strong>sió de la ferida.<br />
- L’artèria sagnant contra l’os: hi ha cinc punts on s’efectua esta pressió.<br />
- El coll: L’artèria caròtida es pressiona contra les clavícules.<br />
- El muscle: Es pressiona l’artèria subclàvia contra la primera costella,<br />
per darrere de la clavícula. És la forma de det<strong>en</strong>ir una hemorràgia per<br />
amputació d’un braç o una ferida greu <strong>en</strong> l’axil·la.
Primers <strong>auxilis</strong> <strong>en</strong> l’Educació Infantil 21<br />
- El braç: es pressiona l’artèria humeral contra l’húmer. Aquesta és la<br />
forma de det<strong>en</strong>ir una hemorràgia greu <strong>en</strong> la zona inferior del braç.<br />
- L’<strong>en</strong>gonal: la pressió de l’artèria femoral es realitza al mig del plec<br />
de l’<strong>en</strong>gonal, amb el puny tancat i el braç estès de forma vertical.<br />
D’aquesta manera detindrem una hemorràgia greu <strong>en</strong> la part superior<br />
de la cama.<br />
- En la cuixa: es comprimeix l’artèria femoral contra el fèmur amb el<br />
puny tancat i el braç estès. D’aquesta manera detindrem una hemorràgia<br />
greu <strong>en</strong> la part inferior de la cama.<br />
- En casos extrems i excepcionals, quan s’ha produït l’amputació d’un<br />
membre, pressionarem l’artèria per mitjà d’un torniquet.<br />
Els torniquets només són aplicables <strong>en</strong> les parts anteriors dels membres.<br />
És una solució prou dràstica.<br />
Important: el socorrista mai afluixarà el torniquet, ja que es corre el perill de<br />
mort sobtada.<br />
• Tractam<strong>en</strong>t de les hemorràgies internes: per a la persona que exerceix els<br />
<strong>primers</strong> <strong>auxilis</strong> a un accid<strong>en</strong>tat, és molt difícil id<strong>en</strong>tificar una hemorràgia<br />
interna. Signes que pod<strong>en</strong> ser significatius per a poder diagnosticar-la són: set,<br />
pols dèbil i ràpid, pal·lidesa, suor freda, angoixa, nàusees i un gran malestar.<br />
Poc resta per fer per al socorrista més que t<strong>en</strong>ir l’accid<strong>en</strong>tat <strong>en</strong> posició horitzontal<br />
o <strong>en</strong> PLS i abrigar-lo perquè no baixi la seva temperatura corporal.<br />
• Tractam<strong>en</strong>t de les hemorràgies exterioritzades: quan l’hemorràgia és nasal,<br />
el que cal fer és t<strong>en</strong>ir l’accid<strong>en</strong>tat segut, amb el cap cap avant. Un error molt<br />
comú que se sol cometre és tirar el cap cap arrere.<br />
Quan el que sagna és l’orella, pot ser s<strong>en</strong>yal de ferides <strong>en</strong> el crani o ruptura<br />
del timpà. La sang que emana de la boca també és igual de perillosa, ja que<br />
pot prov<strong>en</strong>ir de l’aparell digestiu o respiratori. En aquest cas, el que cal fer és<br />
portar l’accid<strong>en</strong>tat a un c<strong>en</strong>tre sanitari.
22 Primers <strong>auxilis</strong> <strong>en</strong> l’Educació Infantil<br />
2.6. Fractures i esquinços<br />
2.6.1. Fractures<br />
Una fractura és la ruptura completa o parcial d’un os. Les fractures pod<strong>en</strong> ser<br />
de dos tipus: obertes o tancades.<br />
Són obertes aquelles <strong>en</strong> les quals l’os, <strong>en</strong> fracturar-se, tr<strong>en</strong>ca la pell que el protegeix,<br />
quedant-se a l’aire. Aquest tipus de fractures són molt perilloses, perquè<br />
a més de la fractura <strong>en</strong> si, es corre un greu risc d’infecció.<br />
Els fragm<strong>en</strong>ts d’os pod<strong>en</strong> ser punxeguts i tallants, pod<strong>en</strong>t actuar com una fulla<br />
i esgarrar músculs, vasos sanguinis o algun nervi.<br />
Els símptomes de les fractures són els segü<strong>en</strong>ts:<br />
• Dolor <strong>en</strong> el focus de la fractura.<br />
• Impotència funcional o incapacitat de movim<strong>en</strong>t normal <strong>en</strong> el membre<br />
fracturat.<br />
• Deformació del membre. La fractura pot escurçar o tòrcer la zona afectada.<br />
• Equimosi. L’equimosi és l’aparició d’un hematoma <strong>en</strong> la zona afectada poc<br />
després de produir-se el traumatisme.<br />
Què hem de fer davant les fractures? En funció d’on es produeixi la fractura,<br />
el seu tractam<strong>en</strong>t també serà difer<strong>en</strong>t, és a dir, no es procedirà de la mateixa<br />
manera davant la fractura d’un os del cap que davant la ruptura del peroné. A<br />
continuació veurem els difer<strong>en</strong>ts procedim<strong>en</strong>ts davant les possibles fractures amb<br />
les quals <strong>en</strong>s podem trobar.<br />
• Fractura d’un membre: el socorrista, si es troba sol <strong>en</strong> el lloc de l’accid<strong>en</strong>t,<br />
no immobilitzarà el membre quan pres<strong>en</strong>ti una deformació important.<br />
Simplem<strong>en</strong>t es limitarà a t<strong>en</strong>ir el ferit ajagut, abrigat i <strong>en</strong> un lloc tranquil<br />
i segur.<br />
Si la deformació que pres<strong>en</strong>ta no és massa important, es procedirà a una<br />
immobilització provisional. Aquest tipus d’immobilització consisteix a proporcionar<br />
a l’os tr<strong>en</strong>cat un mecanisme que impedeixi que es mogui. La finalitat<br />
que es persegueix és que els fragm<strong>en</strong>ts dels ossos no origin<strong>en</strong> noves lesions.
PRIMERS AUXILIS<br />
EN L'EDUCACIÓ INFANTIL<br />
Seguram<strong>en</strong>t gairebé tots <strong>en</strong>s hem trobat, al llarg de la nostra vida,<br />
davant d´alguna situació d'emergència. Aquestes situacions es caracteritz<strong>en</strong><br />
per la necessitat de donar solucions ràpides i, alhora, efectives.<br />
Però quí <strong>en</strong>s <strong>en</strong>s<strong>en</strong>ya a actuar d'una forma efectiva? Aquest és,<br />
precisam<strong>en</strong>t, l'objectiu del manual; és a dir, el que es pretén és<br />
aportar solucions efectives als professionals relacionats amb <strong>l'educació</strong><br />
<strong>infantil</strong> que <strong>en</strong> algun mom<strong>en</strong>t es pod<strong>en</strong> trobar davant d´una emergència,<br />
perquè sàpigu<strong>en</strong> reaccionar de la millor forma possible.<br />
En aquest manual s'abord<strong>en</strong> temes refer<strong>en</strong>ts a les característiques<br />
d'actuació davant emergències, tècniques de <strong>primers</strong> <strong>auxilis</strong>,<br />
transport d'accid<strong>en</strong>tats, reanimació cardiopulmonar bàsica, formes<br />
d'actuació davant hemorràgies, fractures, cremades, lipotímies,<br />
intoxicacions, etc., així com el reconeixem<strong>en</strong>t de símptomes i<br />
<strong>l'educació</strong> per a la salut a l'escola.<br />
ISBN 10: 84-9839-179-2<br />
ISBN 13: 978-84-9839-179-4<br />
9 788498 391794<br />
EDITORIAL<br />
www.ideaspropiaseditorial.com