Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Linyola, febrer 2013. Lo Pla d’Urgell<br />
Reportatges gràfics<br />
Nadal, Sant Antoni i Carnaval<br />
Entrevista a<br />
Emma Mas Queralt<br />
Contes<br />
J. Balcells i J. Gesé<br />
número <strong>196</strong>
Festa Hospitalitat de Lourdes<br />
Reis Reis<br />
Reis<br />
Reis<br />
Escola de Música<br />
Corals Flor de Lli i Bellcant<br />
Fotos: I. Carles, E.Llauet, M. Giné
Fundat l’any 1979<br />
linyola – febrer 2013. lo pla d’urgell<br />
Salmerón, 9 – 2n – 25240 Linyola<br />
http://www.barretpicat.cat<br />
e-mail: barretpicat@yahoo.com<br />
Redacció:<br />
Esteve Mestre i Roigé<br />
Montse Giné<br />
Roger Guillem i Martí<br />
Quim Balaguer<br />
Carme Arenas Alcalà<br />
Jordi Soldevila i Roig<br />
Marta Ortiz<br />
Judit Pedrós i Caba<br />
Eva Llauet i Giné<br />
Director:<br />
Esteve Mestre i Roigé<br />
Ninotaire: Perenton Massana<br />
Col·laboracions:<br />
Fotografies: M. Mata, J. Balcells, Cau, M. Piquer, M.<br />
Rodés, Adoli, Anna Duart, Telstar-Escorpiones, P.<br />
Galitó, D. Vidal, J.R. Tarragó, M. Hernandez, Escola<br />
Música, Escola El Sitjar, J.M. Garcia, M. Bresolí, Cal<br />
Valent, I. Carles, Gismat.<br />
Text: Josep M. Mas i Mas, Pere Badia, Arnau<br />
Fontanet, Xavier Diez, Cau, Jaume Balcells, Gerard<br />
Soldevila, Joan Gesé, Josep Binefa, Montse Espina.<br />
Publicitat i subscripció:<br />
Carme Arenas – Tel. 973 57 55 67<br />
barretpicat@yahoo.com<br />
Subscripció anual local ......19,50 ¤<br />
Subscripció anual forània .....22,50 ¤<br />
Edita: Associació Cultural Alorenil<br />
Dipòsit Legal: L. 182-1981<br />
Muntatge i impressió:<br />
Saladrigues SL – Tel. 973 32 23 53<br />
Ctra. de Preixana, s/n – 25250 Bellpuig<br />
Amb la col·laboració de:<br />
Revista associada a:<br />
BARRET PICAT no assumeix la res pon sabilitat sobre<br />
les opinions expressades en els articles signats o<br />
amb pseudònim, la qual és exclu siva dels seus autors.<br />
La redacció manifesta la no obligació d’acceptar<br />
totes i cadascuna de les col·laboracions.<br />
LA CORRUPCIÓ<br />
Editorial<br />
En els darrers temps, les notícies sobre corrupció omplen les primers planes<br />
dels diaris..., la corrupció està estesa en totes les capes de la societat talment<br />
fos una epidèmia. I no se’n salva cap estament social: partits polítics,<br />
ajuntaments, empresaris..., és el moment de fer Net d’una vegada, de que<br />
caiguin molts caps, de que hi hagi una regeneració política i social... però<br />
també és el moment de canviar la mentalitat de tota la societat.<br />
REPENSAR CATALUNYA<br />
“Escòcia, hauria de ser un país independent? Sí o No?” aquesta és la pregunta<br />
que es farà l’any 2014 als escocesos. Esperem que el 2014, també a<br />
Catalunya es podrà votar la mateixa proposta. I s’acatarà el que diguin les<br />
urnes. Cal treballar per repensar com serà el futur de la nova república en<br />
el cas de que guanyi el Sí.<br />
LINYOLA<br />
Carnestoltes, Sant Antoni, Pessebre Vivent..., paraules que donen a conèixer<br />
al nostre poble a nivell comarcal i nacional, però també s’incorporen al<br />
nostre paisatge “quotidià”, noves marques que també representen al poble<br />
com la Camamilla de Linyola i la casa rural La Teuleria i el seu Parc de les<br />
Olors –amb lli, camamilla i alfals–, que fan que la marca “Linyola” augmenti<br />
el seu prestigi.<br />
Nota DE REDaCCIó<br />
Mai havíem rebut tantes fotografies com en aquest número. Prop de 1.000.<br />
Hem fet el que hem pogut per acontentar tothom. Gràcies a tots i totes.<br />
3
4<br />
La Barretada<br />
barret picat FEBRER 2013<br />
Sumari<br />
3 EdITORIAL ........P. Galitó, M. Mata i M. Giné<br />
4 Sumari / La Barretada .........Perenton Massana<br />
CARTES AL dIRECTOR<br />
5 De les famílies nombroses .........A. Gambades<br />
NOTÍCIES ................................BP<br />
6 Carnaval / Festa de Santa Àgueda / Festa de Sant<br />
Antoni<br />
7 Escola El Sitjar / Hoy no me puedo levantar / Adoli /<br />
Festes i actes nadalencs<br />
10 Parc de Nadal / Festa de Nadal de l’AMPA / L’hora<br />
del conte / Concerts de Nadal i ball / La Marató de<br />
TV3 / Noms propis<br />
11 Meteorologia i pluviometria ........Josep M. Mas<br />
13 Activitats del l’AEiG Mascançà .............AEiG<br />
ESPORTS<br />
14 Recanvi de Valdés, més fitxatges? .....A. Fontanet<br />
16 Club Futbol Linyola .................Pere Badia<br />
VISTES dE LINYOLA<br />
20 Club d’amics Telstar-Escorpiones ...... E. Mestre<br />
21 Testament del carnestoltes ............Lo Jovent<br />
22 Lo pessebre ....................Teresa Pinyol<br />
24 Coneixes el teu poble? ........... Carme Arenas<br />
26 La xurreria del Planell ............Quim Balaguer<br />
27 D’estrelles, Babiecas i Rocinantes ....Judit Pedrós<br />
ENTREVISTA<br />
34 Entrevista exprés a<br />
Emma Mas Queralt ................Montse Giné<br />
HISTÒRIA<br />
36 Linyola a la revista “Crònica targarina” .. E. Mestre<br />
OPINIÓ<br />
38<br />
40 Les altres “Masies” ............... Josep Binefa<br />
42 Temps interessants .................Xavier Díez<br />
LITERATURA<br />
45 L’endevinaire i la lluna en flames ...Jaume Balcells<br />
48 Biblioteca Salvador Espriu ............M. Espina<br />
50 Conte: La camamilla de Linyola<br />
cura tota sola .....................Joan Gesé<br />
53 Poemes .......................Bernat Huguet<br />
RACÓ VERd<br />
54 Els ocells de Linyola ............. Roger Guillem<br />
56 Com passa el temps<br />
ENTRETENIMENTS<br />
58 El racó dels acudits ........... Gerard Soldevila<br />
60 Contraportada ...............D. Vidal, Adoli,<br />
M. Mata, M.Giné, E. Llauet
dE LES FAMÍLIES<br />
NOMBROSES<br />
D’ajudes a les famílies nombroses<br />
aquí n’hi ha poques, però n’hi ha;<br />
i em pregunto: per què cal ajudar<br />
aquestes famílies, quan la majoria<br />
tenen recursos o, en el seu defecte,<br />
haurien de saber fins on poden arribar<br />
(econòmicament)? On queden<br />
les famílies que en volien un i els en<br />
vénen dos? Em semblaria més que<br />
d’aquests avantatges en gaudissin<br />
totes les famílies en general, ja que<br />
no entenc per què he d’ajudar algú<br />
Cartes al director<br />
ASSESSORIA FISCAL I COMPTABLE<br />
JOSEP M. FOLGUERA<br />
Renda, Patrimoni, IVA,<br />
Societats i Comptabilitats<br />
Colom, 54 – Telèfon 973 575 340 – LINYOLA<br />
5<br />
que decideix, per voluntat pròpia,<br />
tenir tres o més fills. A més, per què<br />
coi volem posar tanta gent a viure al<br />
planeta Terra? És que no en tenim<br />
prou i massa?... Els problemes es<br />
faran insostenibles.<br />
TAXI Jordi<br />
687 847 648<br />
973 575 375<br />
Linyola<br />
a Gambades
6<br />
CARNAVAL<br />
barret picat FEBRER 2013<br />
Notícies<br />
El dia 9 de febrer es va celebrar una<br />
gran festa de carnaval, que començà<br />
amb l’esmorzar popular per a tots<br />
els membres de les carrosses, a les<br />
11 del matí hi hagué concentració<br />
de disfresses al Planell i a tot seguit<br />
Rua pels carrers encapçalats per la<br />
carrosses i seguides pels alumnes<br />
del Sitjar que van fer un tomb pels<br />
carrers de la vila de Linyola.<br />
A migdia, el dinar de colles al poliesportiu.<br />
I a la tarda, ball infantil amb<br />
Plastic’s i després sessió llarga de<br />
ball amb l’orquestra Zafiro 3. A la<br />
Carnaval<br />
1 de la matinada desfilada de disfresses<br />
amb premis sorpreses i en<br />
la que hi van participar força jovent<br />
(v. reportatge fotogràfic) i festa amb<br />
Disco Mòbil.<br />
Dimecres, 13 de febrer es va fer al<br />
poliesportiu, la lectura del testament<br />
del Rei Carnestoltes i l’enterrament<br />
de la sardina i a continuació sardinada<br />
popular.<br />
El dissabte 16 de febrer, al poliesportiu<br />
una festa per jovent, de Dj’s,<br />
anomenada Carnaval Night Festival<br />
2013.<br />
Notícies<br />
Carnaval<br />
Sant Antoni<br />
FESTA dE SANTA<br />
ÀGUEdA<br />
L’Ajuntament i Adoli organitzen<br />
aquesta festa que es celebrà el 2 de<br />
febrer al poliesportiu amb un ball<br />
que va comptar amb l’actuació del<br />
grup Paradise.<br />
FESTA dE SANT ANTONI<br />
Aquest any es va buscar un nou<br />
emplaçament pel mercat que es va<br />
situar al carrer Pompeu Fabra. La<br />
festa es va celebrar el diumenge 20<br />
de febrer.<br />
La Festa de Sant Antoni va començar<br />
amb l’esmorzar popular que es va fer<br />
al poliesportiu.<br />
Al carrer Pompeu Fabra s’hi va situar<br />
el mercat de productes artesanals i<br />
de proximitat. Destacaven les parades<br />
de les Adoli, AEiG Mascançà,<br />
Carro del Fato, Institut, les miniatures<br />
de Fernando Blanch, Linyola per la<br />
independència, la de l’Àlex Mases...<br />
A la zona del poliesportiu es feren<br />
proves de tir amb arc, iniciació a<br />
l’equitació i demostració de caça<br />
de falcons.
Sant Antoni<br />
Al Planell, la demostració de com es<br />
ferrava un cavall i concurs de gossos<br />
disfressats.<br />
A l’acabar la missa, hi hagué a la<br />
plaça de l’església, la benedicció<br />
dels cavalls, més de cinquanta, que<br />
donaren els tres tombs i dels animals<br />
domèstics...<br />
La festa es va acabar amb el dinar<br />
i a la tarda amb el Bingo organitzat<br />
per l’agrupació de jovent.<br />
ESCOLA EL SITJAR<br />
Abans de vacances van treure la<br />
revista “Camamilla” que es pot llegir<br />
per internet. El dia 16 de gener hi<br />
hagué eleccions de pares per formar<br />
part del Consell Escolar i sortiren<br />
escollides Enriqueta Sarradell Pascual,<br />
Ester Font Brescó i Eva Trepat<br />
Vallverdú. El Consell Escolar es va<br />
reunir el dia 24 de gener.<br />
HOY NO ME PUEDO<br />
LEVANTAR<br />
El Futbol Sala Dental Linyola va fer<br />
venir a l’agrupació Muscuart de Belllloc<br />
d’Urgell a representar el musical<br />
“Hoy no me puedo levantar” que es<br />
va fer el diumenge 13 al poliesportiu<br />
i on hi acudiren uns centenars<br />
de veïns als qui va agradar força<br />
l’espectacle que estigué molt ben<br />
interpretat.<br />
AdOLI<br />
El passat dia 1 de desembre de<br />
2012, va tenir lloc l’Assemblea General<br />
de l’Associació i una vegada<br />
realitzades les votacions de les sòcies<br />
la Junta ha quedat formada per:<br />
Presidenta<br />
Carolina Sàrries i Juncosa<br />
Sots-presidenta<br />
Rosa Miró i Montseny<br />
Secretària<br />
Magda Vilamajó i Coll<br />
Tresorera<br />
Ester Batista i Ramón<br />
Vocals<br />
Margarida Sanahuja i Camí<br />
Antònia Apolo i Santiago<br />
Rosa Piqué i Codony<br />
Angelita Fontanet i Cava<br />
Teresa Gesé i Pedrós<br />
El dia 15 de desembre de 2012,<br />
abans de les festes de Nadal, la Sra.<br />
Carmen Millan ens va oferir un taller<br />
de fruita i xocolata, per tal que les<br />
sòcies assistents poguessin posar-lo<br />
en pràctica durant les festes.<br />
El dia 16 de desembre de 2012,<br />
l’Associació ADOLI va participar<br />
conjuntament amb altres entitats de<br />
Linyola a la Marató de TV3, dedicada<br />
a la investigació del càncer.<br />
Com cada any l’Associació va collaborar<br />
fent una xocolatada amb<br />
coca al pavelló poliesportiu.<br />
Notícies<br />
7<br />
El dia 20 de gener de 2013, l’Associació<br />
va participar a la Fira de<br />
Sant Antoni amb una parada on s’hi<br />
podia degustar xocolata desfeta<br />
i es podien adquirir els pastissos<br />
i dolços elaborats per les sòcies,<br />
panets beneits i altres productes<br />
de la terra.<br />
El dia 2 de febrer es va celebrar<br />
la festa de Santa Àgueda, amb un<br />
berenar-sopar i després sessió de<br />
ball al pavelló poliesportiu. Seguint<br />
la tradició es va repartir una bossa<br />
de llaminadures als menuts i també<br />
es va fer el ball del fanalet. Com cada<br />
any hi va haver una gran afluència<br />
de gent disposada a passar-ho bé.<br />
El dia 9 de febrer, l’ADOLI es va<br />
apuntar a la festa de Carnaval i va<br />
participar a la rua que es va fer pels<br />
carrers de Linyola . Les sòcies que es<br />
van animar a disfressar-se van poder<br />
gaudir de la festa des de dalt d’una<br />
carrossa. L’experiència ha estat molt<br />
divertida i amb ganes de tornar-hi.<br />
FESTES I ACTES<br />
NAdALENCS<br />
• PESSEBRE VIVENT. ACTES<br />
Els actes de l’Associació del Pessebre<br />
Vivent de Linyola durant les<br />
festes nadalenques foren, el Taller<br />
de plantes medicinals, que va donar<br />
Pilar Comes, creadora del Parc<br />
de les Olors. I també el tradicional<br />
concurs infantil de cartells, en homenatge<br />
a Paco Mayoral, dibuixos<br />
que s’exposen durant les Festes de<br />
Nadal a l’església parroquial.<br />
La REPRESENtaCIó<br />
Es varen fer quatre representacions<br />
del Pessebre Vivent –els dies 26 i 30<br />
de desembre i els dies 1 i 6 de gener<br />
de 2013–, que ocupava el Pati de les<br />
monges i darrere del temple, que reberen<br />
la visita de 3.000 persones, on<br />
es van poder veure diferents quadres<br />
i el Caganer més gran del món, als
8<br />
barret picat FEBRER 2013<br />
Notícies Nadal, Sant Antoni i Carnaval
Pessebre a l’església<br />
qui va encantar el Pessebre Vivent.<br />
Un dels visitants fou un reconegut<br />
fotògraf Robert Caplin –que treballa<br />
per diversos mitjans nord-americans<br />
de gran prestigi com The New York<br />
Times– que va quedar impressionat<br />
per la representació i va penjar<br />
nombroses fotografies al seu blog<br />
personal, pel que el Pessebre Vivent<br />
tindrà una transcendència a l’altre<br />
costat de l’Atlàntic.<br />
El balanç de les representacions fou<br />
que hi hagué una mitjana de 750 visitants<br />
per dia i que el 10% eren de fora<br />
de Linyola, 50% de la comarca i zona<br />
Lleida i el 40% de l’àrea metropolitana,<br />
Tarragona i Girona i Catalunya<br />
Cal Valent<br />
Teresa Solsona Farré<br />
Pl. l’Església, 6B 25240 Linyola<br />
Tel. 973 575 455<br />
moda home / dona<br />
Central. Aquestes persones han fet<br />
una despesa als negocis del poble,<br />
d’uns 15.000 euros. Cal aprofitar<br />
aquesta presència per programar, en<br />
el futur, nous actes –visites diürnes– i<br />
organitzar jocs que tinguin com a<br />
referència el Pessebre. També es<br />
ELS POR<br />
RXOS<br />
Notícies<br />
9<br />
veu la necessitat de tenir un local<br />
propi tot l’any.<br />
• PESSEBRES DE TAULA<br />
Durant les festes de Nadal es poden<br />
visitar a Linyola dos pessebres, el<br />
de l’Església, obra d’Ignasi Carles i<br />
el grandiós pessebre de Cal Valent.<br />
• ESCoLa DE MúSICa<br />
L’Escola Municipal de música de<br />
Linyola va participar a Lleida, al concert<br />
dels pessebristes el diumenge<br />
13 de gener.<br />
Hi van prendre part 8 alumnes de<br />
l’assignatura de sensibilització musical,<br />
amb alumnes entre 3 i 5 anys,<br />
en mans de la professora Estefania<br />
Bellmunt, els quals van cantar Nadales<br />
a l’Auditori Enric Granados de<br />
Lleida juntament amb altres nens i<br />
nenes de les escoles: Estudi Montagut,<br />
col·legi El Carme, Col·legi El<br />
Claver i la coral d’Alcarràs<br />
• REIS<br />
El 26 de desembre, festa de sant<br />
Esteve, va arribar a la plaça de l’església<br />
el Patge Reial i el seu seguici<br />
que s’instal·laren a l’església i recolliren<br />
les cartes dels nens i nenes<br />
adreçades als Reis Mags d’Orient.<br />
A l’Ajuntament feien el tradicional,<br />
“Cagatió”.<br />
Els Reis Mags arribaren a les 6 de<br />
la tarda i s’adreçaren a l’església<br />
Dies de futbol i caps de setmana entrepans i tapes variades<br />
Pl. Planell, 11 – Tel. 973 57 55 82 – 25240 LINYOLA (Lleida)
10<br />
Pessebre a l’església.<br />
barret picat FEBRER 2013<br />
Notícies<br />
parroquial on es feren els tradicionals<br />
discursos de benvinguda de<br />
l’alcalde i dels reis mags, l’adoració<br />
al pessebre de l’església i a l’acabar<br />
l’acte, repartiren regals a tots els<br />
nens i nenes de la vila.<br />
PARC dE NAdAL<br />
Es va fer al poliesportiu durant els<br />
dies 27, 28, 29 i 30 de desembre,<br />
amb jocs, inflables i divertiments per<br />
tota la mainada del poble, que s’ho<br />
van passar força bé.<br />
FESTA dE NAdAL dE<br />
L’AMPA<br />
El diumenge 23 de desembre, l’Ampa<br />
del Sitjar feren una festa de Nadal<br />
al poliesportiu, on varen actuar tots<br />
els alumnes del col·legi.<br />
L’HORA dEL CONTE<br />
El dissabte 22 de desembre a les<br />
12 i a la Biblioteca Salvador Espriu<br />
es va celebrar l’Hora del Conte amb<br />
Silvia Palazon.<br />
CONCERTS dE NAdAL<br />
I BALL<br />
Els diferents cursos del Col·legi El<br />
Sitjar, el divendres 21, prengueren<br />
carrers i places de Linyola per recitar<br />
Públic a l’audició de l’escola de música.<br />
poemes i cantar cançons festives i<br />
nadalenques.<br />
El divendres, 21 de desembre es va<br />
fer el Concert de Nadal de l’Escola<br />
de Música a l’església parroquial.<br />
El dia de Nadal es va fer el tradicional<br />
ball de Nadal al poliesportiu amb el<br />
grup La Dama.<br />
NOMS PROPIS<br />
El 26 de desembre, hi hagué a l’església<br />
parroquial el tradicional concert<br />
de Nadal que feren les Corals<br />
Flor de Lli i Bellcant.<br />
LA MARATÓ dE TV3<br />
El diumenge 16 de desembre es<br />
va organitzar la Marató de Tv3 amb<br />
un seguit d’actes com un esmorzar<br />
popular, caminada popular, sessió<br />
d’aeròbic oberta a tothom i per la<br />
tarda hi hagué xocolatada popular,<br />
concert pels alumnes de l’Escola de<br />
Música i un animat ball a càrrec de<br />
Miquel de Castelló i sorteig de lots<br />
de productes, paneres, pernils...; la<br />
cooperació del públic linyolenc fou<br />
notable i en l’organització hi participaren<br />
gran part de les associacions<br />
del poble.<br />
Robert Caplin. És un fotògraf que publica a The New York Times, Los<br />
Angeles Times, i The Wall Street Journal i molts treballs seus s’han publicat<br />
al National Geographic, Sports Illustrated, TIME, i Newsweek. També ha<br />
publicat al seu blog, imatges del Pessebre de Linyola.<br />
http://www.robertcaplin.com/2013/01/living-nativity-scene/<br />
La teuleria. El proper 13 de març s’inaugurarà la casa rural La Teuleria,<br />
que pensa tenir en una temporada un parc d’olors format per lli, camamilla<br />
i alfals.
Notícies<br />
Meteorologia i pluviometria<br />
desembre 2012 gener 2013<br />
Temperatura mínima -4 o el dia 2 -3 o els dies 7 i 8<br />
Temperatura màxima 16 o el dia 22 17 o els dies 30 i 31<br />
Mitjana mínimes 0,1 o 0,3 o<br />
Mitjana màximes 10,6 o 11,5 o<br />
Mitjana mes 5,4 o 5,9 o<br />
Dies de pluja 2 6<br />
Total pluja 6 l. 34 l.<br />
Dia de màx. Precipitació 5 l. el dia 15 22 l. el dia 19<br />
Dades referides a l’interior de la població.<br />
Foto C. Arenas.<br />
11<br />
Josep M. Mas i Mas
12<br />
SALUT<br />
barret picat FEBRER 2013<br />
Notícies<br />
• El Ple de la Diputació va aprovar<br />
el passat 19 d’octubre i es va<br />
publicar al BOP de la província<br />
el mes de gener, un conveni de<br />
col·laboració interadministrativa<br />
entre la Diputació de Lleida,<br />
el Servei Català de la Salut i<br />
l’Ajuntament de Linyola, per a<br />
l’actualització d’infraestructures<br />
sanitàries al municipi de Linyola,<br />
que suposarà la construcció d’un<br />
centre sanitari nou a la població,<br />
ubicat a l’antic sindicat i que serà<br />
subvencionat al 95% del cost de<br />
les inversions.<br />
• S’informa que des d’inicis de febrer<br />
hi ha una infermera nova al<br />
consultori mèdic local i es preveu<br />
L’Ajuntament informa<br />
Ps. Beethoven, 6 / 2-3a · Tel. 654 219 877<br />
25230 MoLLERUSSa (Lleida)<br />
Tel. 973 71 44 79 - 25240 LINYoLa<br />
gruesbessmo@hotmail.com<br />
ASSEGURANCES DIVERSES<br />
que en breu s’incorpori personal<br />
de reforç. També informem, que<br />
atès que existia un col·lapse en<br />
la llista d’espera de la consulta<br />
mèdica després de la marxa del<br />
Doctor Lezcano, l’11 de febrer,<br />
després de diverses reunions amb<br />
la direcció del CAP i dels Serveis<br />
Territorials de Salut, Linyola disposa<br />
d’un metge de reforç del<br />
Dr. Villanueva, actual metge de<br />
capçalera.<br />
CARRETERES<br />
• El Ple de l’Ajuntament del passat<br />
mes de desembre va aprovar el<br />
conveni de col·laboració entre la<br />
Diputació de Lleida i l’Ajuntament<br />
de Linyola pel traspàs de les tra-<br />
vesseres urbanes. Carretera Local<br />
LV-3322 i tram de la carretera local<br />
LV 3331. Aquest conveni comporta<br />
la rehabilitació del ferm, que<br />
serà finançat integrament per la<br />
Diputació de Lleida.<br />
CULTURA<br />
Agent Josep Lechosa Enrech<br />
Assegurances de tota mena. Consulti’ns el seu cas<br />
i nosaltres li estudiarem una assegurança a la seva mida.<br />
El nostre lema: “Servir el Client com es mereix”<br />
C/. Edison, 33 – Tel./Fax: 973 57 54 02 – LINYOLA<br />
• Del 6 al 22 febrer a la Biblioteca<br />
Salvador Espriu i en horari de<br />
biblioteca es podrà visitar l’exposició<br />
“Escriure en temps difícils”.<br />
• El 22 de març, a les 21 h a la sala<br />
d’actes Pau Casals, es donarà inici<br />
a les jornades culturals amb la xerrada<br />
“Consells naturals del Rami i<br />
salut” a càrrec del Sr. Albert Rami<br />
Romeu, col·laborador en diferents<br />
programes de ràdio i televisió.<br />
SUPERMERCAT<br />
DISBO-DOLORS<br />
Pl. Onze de Setembre, s/n – Tel. 973 57 56 94<br />
25240 LINYOLA (Lleida)
Activitats de l’Aeig Mascançà<br />
Aeig<br />
Aquest escrit serà una mica diferent<br />
de la resta ja que tenim moltes coses<br />
de les quals parlar:<br />
En primer lloc voldríem parlar sobre<br />
el parc de Nadal. Aquest any El Parc<br />
de Nadal va tenir una durada de 4<br />
dies, fet no habitual ja que normalment<br />
només en durava 3. Com cada<br />
any els nens i nenes de la nostra vila<br />
van poder gaudir de diversos tallers,<br />
zona d’inflables, espai de maquillatge<br />
i zona de jocs (amb taules de<br />
pim-pom i diversos futbolins). A més<br />
a més, aquest any es va incorporar<br />
una nova zona de karaoke.<br />
L’últim dia, com ja és costum, va venir<br />
un grup d’animació que ens va fer<br />
moure a tots, gran i petits, l’esquelet i<br />
la cintura. Amb aquest acte ens vam<br />
acomiadar del parc fins l’any vinent.<br />
Com a caps de l’AEiG Mascançà<br />
ens agradaria agrair a tots els nens<br />
i nenes del poble que van venir<br />
durant els dies del Parc de Nadal<br />
a passar una bona estona. A més,<br />
agrair a totes aquelles persones que<br />
han col·laborat i dedicat part del seu<br />
temps o recursos i han permès, una<br />
vegada més, que el Parc de Nadal<br />
es pogués dur a terme. I sobretot,<br />
voldríem donar les gràcies als pares<br />
del Cau per la bona organització i la<br />
seva dedicació ja que sense ells res<br />
d’això no hagués estat possible.<br />
Havent acabades les festes, només<br />
dues setmanes més tard, les nostres<br />
Noies guia i Caravel·les ja ho tenien<br />
tot preparat per muntar la parada de<br />
bijuteria feta a mà al mercat de sant<br />
antoni. Tot i que el temps no ens va<br />
acompanyar gaire i va fer que molta<br />
gent es quedés a casa, el resultat<br />
de la venda va ser positiu. A part<br />
del vent que va fer, va valer la pena<br />
passar el matí en bona companyia.<br />
Els esforços realitzats van donar el<br />
seu fruit i, gràcies a això, es podran<br />
subvencionar part d’algunes de les<br />
pròximes excursions que durem a<br />
terme.<br />
La nostra pròxima activitat serà la<br />
de “Fem servei”: En motiu de la<br />
celebració del 40è aniversari de la<br />
Demarcació Nord Occidental (organització<br />
territorial que agrupa els 17<br />
agrupaments de Minyons Escoltes<br />
i Guia -els caus-, de la província),<br />
aquesta ha proposat l’organització<br />
de 4 actes durant el que queda de<br />
curs.<br />
Fem servei consisteix en la neteja<br />
d’un entorn especialment degradat<br />
proper a cada agrupament de la<br />
Demarcació. Aquest acte es durà<br />
a terme de manera simultània a les<br />
diferents localitats, és a dir, el mateix<br />
Notícies<br />
13<br />
dia tots els caus de la Demarcació<br />
faran servei al seu poble. Serà una<br />
activitat oberta a tothom que hi vulgui<br />
participar.<br />
L’objectiu d’aquesta activitat no és<br />
només fer un servei als nostres pobles,<br />
sinó també fer consciència. Per<br />
això recollirem els residus urbans i<br />
els exposarem a la plaça Planell per<br />
així prendre consciència de la quantitat<br />
de deixalles que generem. Un cop<br />
fet això, les pesarem i aprendrem a<br />
fer un bon i real reciclatge.<br />
tothom hi està convidat!<br />
Linyola neta i amb consciència!<br />
Us esperem el dissabte 2 de març a<br />
les 9:00h a la plaça Planell.
14<br />
barret picat FEBRER 2013<br />
Esports<br />
Recanvi de Valdés, més fitxatges?<br />
arnau Fontanet<br />
Ja que el Barça ha començat a preparar<br />
la pròxima temporada, sobretot<br />
de cara als fitxatges, i també que<br />
Victor Valdès ha anunciat que quan<br />
acabi contracte se n’anirà del Barça.<br />
Aquest cop us parlaré del que crec<br />
jo que hauria de fer el Barça en el<br />
pròxim mercat, qui podria fitxar, qui<br />
podria vendre i qui podria fer pujar<br />
del filial. I dels jugadors que es podrien<br />
fitxar us explicaré breument<br />
com juguen. Per fer fitxatges, primer<br />
de tot el Barça ha de vendre alguns<br />
jugadors, jo vendria a Dani Alves,<br />
que tot i que torna a estar en forma<br />
crec que és molt irregular i comet<br />
molts errors defensius, i el traspassaria<br />
per uns 15-20 milions d’euros.<br />
També vendria a Víctor Valdés, que ja<br />
que se’n vol anar crec que és millor<br />
vendre’l i guanyar uns 15 milions<br />
que no pas que marxi gratis. Tot i<br />
que l’han fitxat aquesta temporada<br />
també vendria a Song ja que Dos<br />
Santos ho podria fer igual que ell, i a<br />
més Busquets és titular indiscutible i<br />
es podrien guanyar uns 10 milions, i<br />
per últim intentaria vendre a Alexis, ja<br />
que no ho fa molt bé, intentar-lo vendre<br />
per 25-30 milions i potser fitxant<br />
Cristina Mir Balagueró<br />
Dietista — Nutricionista<br />
un altre davanter, ja que és possible<br />
que Villa marxi, jo no el vendria, però<br />
al jugar tan poc potser se’n va.<br />
A continuació enumeraré uns jugadors<br />
que crec que li anirien bé al<br />
Barça, i també els jugadors del filial<br />
que podrien pujar al primer equip la<br />
temporada que ve.<br />
• Porter: Com a substitut de Víctor<br />
Valdés, fitxaria al porter alemany,<br />
actual jugador del Borrussia<br />
Mönchengladbach a Marc-Ándre<br />
ter Stegen. És un gran porter, amb<br />
només 20 anys en fa dos que juga<br />
a la Bundesliga i la passada temporada<br />
va ser nomenat millor porter<br />
Cristòfol Colom, 40 — 25240 LINYOLA<br />
Mòbil 630 78 56 76 — e-mail cristinamirb@yahoo.es<br />
d’Alemanya. es col·loca molt bé, és<br />
molt ràpid de reflexos, s’estira molt<br />
bé, para bastants penals i sap jugar<br />
bé amb els peus. Aquest jugador és<br />
el futur porter de la Manschaft, i crec<br />
que també seria un gran porter per<br />
al Barça i duraria com a mínim 10<br />
anys com a porter titular del Barça.<br />
Costaria uns 20 milions, que sembla<br />
car però crec que li podria fer molt<br />
servei a l’equip blaugrana.<br />
Vídeo: http://www.youtube.com/<br />
watch?v=GUn9dsCPxw4<br />
http://www.youtube.com/<br />
watch?v=eYDGh9opmE0<br />
Jo crec que no faria falta fitxar a ningú<br />
més, ja que tant defenses, com<br />
migcampistes i davanters n’hi han<br />
de molt bons al Barça B.<br />
I a continuació parlaré dels que crec<br />
que haurien de pujar al primer equip<br />
la temporada que ve, i seran importants<br />
en el futur.<br />
• Sergi Roberto: Aquest jugador és<br />
un migcampista polivalent, que pot<br />
jugar en totes les posicions del mig<br />
del camp, la seva posició més habitual<br />
és la de mig centre. Només té 21<br />
• Estudi antropomètric<br />
mitjançant impedància<br />
bioelèctrica<br />
• Estudi dels hàbits nutricionals i<br />
dietètics<br />
• Realització de dietes<br />
personalitzades durant les<br />
diferents etapes de la vida i<br />
estats fisiològics
anys i ja li van al darrere equips com<br />
Chelsea i Arsenal. És un migcampista<br />
amb molt recorregut, i resistència,<br />
té una gran visió de joc, també té<br />
molta arribada a porteria, fa bastants<br />
gols, però el que se li dóna més bé<br />
és cedir assistències, i és molt ràpid<br />
d’aquí uns anys ell i Thiago seran<br />
els migcampistes titulars del Barça.<br />
Vídeo: http://www.youtube.com/<br />
watch?v=wTUTiEAOnTY<br />
• Gerard Deulofeu: Aquest és un<br />
jugador del Barça B, de 18 anys, que<br />
tot i ser tant jove és molt bo. Juga de<br />
davanter, normalment d’extrem, tot<br />
i que algunes vegades de davanter<br />
centre. És un jugador molt ràpid,<br />
amb bons recursos tècnics, és molt<br />
vertical, per la banda és molt desequilibrant<br />
i tan aviat pot centrar com<br />
retallar cap a dins, a part d’això és<br />
molt golejador i aquesta temporada<br />
és el màxim golejador de Segona<br />
Divisió. Jo crec que tot i que només<br />
tindrà 19 anys està capacitat per<br />
jugar al primer equip.<br />
Vídeo: http://www.youtube.com/<br />
watch?v=naCI3Besa20<br />
• Sergio “El chino” araujo: Aquest<br />
jugador està al Barça B cedit pel<br />
Boca Juniors, fins la pròxima temporada,<br />
els blaugranes tenen una opció<br />
de compra per 6 milions d’euros,<br />
jo crec que el Barça se l’hauria de<br />
quedar perquè és un gran jugador.<br />
Araujo és un jugador molt ràpid, que<br />
dribla molt bé, juga com a davanter<br />
centre, té una gran capacitat golejadora<br />
i té experiència tot i que només<br />
Esports<br />
15<br />
té 21 anys. El Barça faria una gran<br />
inversió fitxant-lo.<br />
Vídeo: http://www.youtube.com/<br />
watch?v=lD3MTVYZJG0<br />
http://www.youtube.com/<br />
watch?v=jzgGxPXy3Vg<br />
I per últim si el Milan no executa<br />
l’opció de compra hem de pensar<br />
que Bojan tornarà al Barça a final<br />
d’aquesta temporada, a l’igual que<br />
Afellay i Fontàs, veurem què passa<br />
amb aquests tres jugadors.<br />
Penumàtics · Manteniment · Pre-ITV · Diagnosi · Restauració de vehicles antics<br />
Sistema de climatització · Frens · Tunning · Car Audio · Mecànica gerenal<br />
Més de 10 anys d’experiència en el sector de l’automoció.<br />
Pressupostos sense compromís, vine i informa’t.<br />
C/ Víctor Català, 6 – 25240 LINYOLA<br />
Tel. 657 27 46 36<br />
www.santimotor.com
16<br />
EQUIP AMATEUR<br />
Els darrers resultats del CF Linyola<br />
en la categoria de 2a Catalana han<br />
estat:<br />
Balaguer B, 1 – Linyola, 3<br />
Linyola, 1 – Guissona, 1<br />
Mollerussa, 2 – Linyola, 0<br />
Linyola, 1 – Agramunt, 4<br />
Linyola, 2 – Albi, 2<br />
Almacelles, 1 – Linyola, 0<br />
Linyola, 3 – Bellcaire, 2<br />
barret picat FEBRER 2013<br />
Esports<br />
Com es pot veure resultats per tots<br />
els gustos, doncs la categoria és<br />
molt forta i el Linyola hi ha hagut<br />
jornades que ha tingut fins a 11 lesionats.<br />
Ara amb les recuperacions<br />
de Cortès, Marc, Romero, Gamero<br />
i alguns més podrem millorar els<br />
resultats a la segona volta i es veurà<br />
la qualitat de la plantilla.<br />
Aquest darrer partit disputat contra<br />
el Bellcaire ha estat molt disputat<br />
com sempre han estat els partits del<br />
derbi i s’ha de destacar els tres gols<br />
de Barri, que porta 7 gols, encara<br />
que el màxim golejador de l’equip<br />
és Simó amb 10 gols.<br />
Esperem que en els propers partits<br />
ens puguem consolidar en les po-<br />
Club Futbol Linyola<br />
Pere Badia<br />
sicions que ara mateix té l’equip. A<br />
partir d’avui esperem que el públic<br />
–socis i seguidors– assisteixin als<br />
partits doncs es veuran grans partits<br />
i la plantilla ho agrairà.<br />
INFANTIL<br />
L’equip infantil segueix intractable.<br />
Dels 14 partits jugats, n’ha guanyat<br />
10 i és el segon classificat a tres<br />
punts del primer, amb 36 gols a<br />
favor i 14 en contra i de continuar<br />
per aquest camí aviat aconseguirà<br />
el liderat.<br />
ALEVÍ<br />
• primera consulta i diagnosi gratuïtes<br />
• odontologia general<br />
• finançament a sis mesos sense interessos.<br />
• ortodòncia<br />
L’equip s’ha recuperat doncs va guanyar<br />
tres partits seguits i de manera<br />
que juguen aviat recuperaran l’eficàcia<br />
i pujaran a la classificació ja que<br />
li han trobat la mida a la categoria.<br />
BENJAMí<br />
L’equip va a més, fan bons resultats,<br />
golegen i tenen un bon futur al seu<br />
davant.<br />
PREBENJAMÍ<br />
ROBA DE CORTINATGES,<br />
DE LLAR I LLENCERIA<br />
GARPI<br />
Implants i dents<br />
en un sol dia.<br />
Informa’t! 973 71 44 53<br />
la clínica dental<br />
de referència<br />
al Pla d’Urgell<br />
Pons i Arola, 3 - 1r 2a • 25240 Linyola • www.dentalinyola.com<br />
Aquest equip treu resultats, encara<br />
que darrerament no tenen massa<br />
sort, però segur que d’aquí a fi de<br />
temporada donaran moltes alegries<br />
esportives als seus seguidors.<br />
Visca tots els equips del CF Linyola!<br />
C\Llibertat, 16 – Linyola – Tel. 973 575 377
arret picat FEBRER 2013 17
18 Imatges de la<br />
festa de Sant Antoni<br />
Fotos. M. Mata, E. Llauet, M. Giné
20<br />
barret picat FEBRER 2013<br />
Vistes de Linyola<br />
Club d’amics Telstar–escorpiones<br />
Esteve Mestre<br />
UNA NOVA ASSOCIACIÓ<br />
Després de l’èxit de la trobada del<br />
mes de desembre, per celebrar els<br />
50 anys dels grups Telstar – Escorpiones<br />
i de la gran actuació que s’hi<br />
va veure, els integrants del grup i tot<br />
el seu entorn, han volgut tornar de<br />
nou a la palestra.<br />
I ho faran mitjançant la creació, en<br />
les properes setmanes, d’una associació<br />
“Club d’amics dels Telstar–<br />
Escorpiones”, que serà una entitat<br />
sense ànim de lucre i de caràcter<br />
benèfic, amb uns socis que no pagaran<br />
quota, però sí que la recolzaran.<br />
El Club d’amics Telstar- Escorpiones<br />
farà concerts per entitats benèfiques,<br />
la primera de les quals, serà Càritas.<br />
En els concerts, no es cobrarà entrada,<br />
sinó que els assistents hauran<br />
d’aportar aliments. La finalitat del<br />
grup, serà fer obra social i altruista<br />
i col·laborar amb les associacions<br />
que li demanin.<br />
Els socis del Club d’Amics, tindran<br />
la missió de divulgar entre els seus<br />
coneguts els llocs on actuï el grup i<br />
organitzar, col·laborar i ajudar –sempre<br />
dins de les seves possibilitats–<br />
en les funcions benèfiques i socials<br />
que proposi el Club d’Amics.<br />
C/ Ponent, s/n - 25260 IVARS D’URGELL (Lleida)<br />
Tel. 973 58 01 48 - www.berbio.com<br />
EL GRUP MUSICAL<br />
El grup musical Telstar- Escorpiones<br />
estarà format per Jesús Molina, Josep<br />
Mª Margalida, Josep Mª García,<br />
Marcel·lí Piquer i Pere Ramon Pedrós<br />
que es reforçaran amb Montse Carles<br />
a la bateria i a les veus Conxita<br />
Mata i Carmina Molina. A part tindran<br />
la col·laboració en concerts puntuals<br />
de músics de l’àmbit lleidatà i barceloní<br />
que també volen participar en el<br />
rellançament d’aquest gran projecte.<br />
Els assajos començaran ben aviat i<br />
es faran a Linyola. El repertori estarà<br />
format per música dels anys 60. I es<br />
prepararan dos tipus de concert o<br />
dos repertoris musicals estàndards,<br />
el primer, per les actuacions en sales<br />
gran –poliesportius, sales de balls– i<br />
un altre que serà majoritàriament<br />
acústic que serà per actuacions en<br />
sales petites. I també, quan hi hagi<br />
una col·laboració d’una start musical,<br />
es faran les introduccions d’unes<br />
peces per lluïment de l’artista invitat.<br />
El primer concert està previst que<br />
es faci aquesta primavera a Linyola<br />
a benefici de Càritas i a continuació<br />
es faran els primers bolos on se’ls<br />
demani. La sortida del grup serà<br />
espectacular, doncs abans de començar,<br />
ja tenen peticions per actuar<br />
en diferents sales de les comarques<br />
de Ponent. I la intenció és d’actuar<br />
fins que el cos aguanti. I és que els<br />
vells rockers mai moren.
Vistes de Linyola<br />
Testament del carnestoltes Lo Jovent<br />
Bona nit i ben benvinguts. Benvinguts i bona nit.<br />
Se us Saluda cordialment a tots els aquí presents.<br />
Aquí només hi ha bona gent. Ple de bon rotllo i molt contents.<br />
Tothom a punt per escoltar. El nostre tradicional testament.<br />
Heu-nos aquí un altre cop reunits, un xic tristos però eixerits,<br />
per plorar desconsolats pel difunt Rei Carnestoltes.<br />
Aquest testament com que estem en crisis, i per tal de res no gastar, no ha passat<br />
per la notaria, i amb aquests calerons, ara, una bona sardinada ens fotrem.<br />
I comencem seguidament, a donar pas al testament que la gent està impacient.<br />
Al ministre Wert, que es pensa que és de Cultura,<br />
li deixem el llibre del “Teo va al Parlament” perquè aprengui a llegir en català.<br />
Al President del PP un tipex li deixo per esborrar tota la comptabilitat B que té.<br />
Al Rei que ja ho té tot caçat, li deixem un joc de polítics per poder fer el tir al blanc.<br />
Als banquers no els hi puc deixar res, perquè els diners ja ens han pres.<br />
A la família Pujol de Barcelona, li deixo el joc del Monopoli,<br />
sense diner, ja que tots els tenen ells.<br />
Als polítics en general, els hi regalo els sobres i que fotin el camp.<br />
A l’Àngel de l’Ajuntament un martell li vull deixar<br />
perquè al cap pugui picar a tots els que ens vénen a robar.<br />
Al Manel i al Benetó un condó els hi deixaré, perquè un susto no tinguem i els casem.<br />
A la Tresina i la Roser un boli i un paper perquè puguin apuntar<br />
tot el que es pot millorar.<br />
Una caixa de valerianes vull deixar al Pol i a l’Antonio perquè es puguin tranquil·litzar...<br />
I a la resta de Regidors, un Sudoku perquè vagin fent.<br />
Als treballadors de l’Ajuntament, un joc de piles Duracel,<br />
perquè la feina més de pressa puguin fer.<br />
A les secretàries vull deixar una capseta de bombonets<br />
perquè tinguin bon ambient quan rebin a la gent.<br />
A l’Associació de Dones no sabia què deixar, perquè no es puguin enfadar,<br />
un Boy vull deixar perquè se’l puguin mirar.<br />
Un ramat, als del Futbol he de deixar, perquè la gespa pugui abonar.<br />
Al pessebre vivent, la Benedicció del Bisbe els hi vull deixar i poder així continuar.<br />
Al grup de Jubilats un joc de claus, perquè puguin tancar i els lladres espantar.<br />
A l’Agrupació de Jovent un carretó de fem,<br />
perquè a tota aquesta gent que els collons ens volen tocar els hi puguin tirar.<br />
A la revista Barret Picat el meu testament els hi vull deixar<br />
perquè un article més puguin publicar i guardar.<br />
A la gent de la Comissió una pausa els hi vull deixar, i que ens deixin descansar.<br />
A Linyola el 13 de febrer de 2013<br />
Signat: Lo Puto Rei<br />
Bona nit, bon comiat del Carnaval i fins l’any que ve!<br />
21
22<br />
barret picat FEBRER 2013<br />
Vistes de Linyola<br />
El que et dóna l’edat –a més de potes<br />
de gall, algun kilet sobrer i flacciditat<br />
facial– és que aprens a separar les<br />
coses realment importants de les<br />
que no ho són. Si tot va bé (és a<br />
dir, que no tinguis algun problema<br />
greu de personalitat), veus que no<br />
s’acaba el món per que a algú li<br />
agradi Mecano, també comproves<br />
que una noia pot ser amiga teva ni<br />
que porti sabates blanques de taló<br />
o que una persona igual no és completament<br />
curta de gambals si jura<br />
“per Snoopy”.<br />
Explico això perquè segur que algun<br />
vell amic del poble (i de fora: que hi<br />
havia molts forasters!) s’haurà quedat<br />
glaçat al veure’m formant part del<br />
Pessebre Vivent de Linyola. I no és<br />
que m’hagi tornat devota de sobte –<br />
res més lluny!–, però tot i que no sóc<br />
molt de missa, ara sé veure la part de<br />
tradicions i l’esforç col·lectiu per un<br />
esdeveniment que resulta molt lluït. I<br />
això crec que val la pena ressaltar-ho:<br />
al Pessebre Vivent hi ha figurants de<br />
tot tipus i de diferents creences.<br />
Ningú insisteix en emfatitzar la part<br />
més cristiana o catòlica de l’acte,<br />
sinó que –almenys com jo ho he<br />
viscut– es té molta cura en cuidar els<br />
detalls per reproduir una època per<br />
a que siguin el més ajustats possible<br />
històricament i s’intenta escenificar<br />
com es vivia en aquella època, què<br />
es menjava… i com es treballava.<br />
Però anem a pams: l’Esteve em va<br />
escriure per a que fes pel Barret<br />
Picat una visió del Pessebre “des de<br />
dintre”, com a testimoni directe. No<br />
sé si sóc la persona més indicada,<br />
ja que jo no puc dir totes les hores<br />
i els dies que els organitzadors hi<br />
dediquen per a que el Pessebre<br />
Lo pessebre<br />
teresa Pinyol<br />
L’adobera, l’autora.<br />
funcioni bé. Són moltíssimes, això<br />
em consta, però també sé que hi<br />
ha un bon clima de feina al que hi<br />
ajuden els espectaculars esmorzars<br />
a la brasa que es preparen per agafar<br />
forces i foragitar el fred. Tenen una<br />
mena de barbacoa casolana plantada<br />
al mig del carrer on hi he vist fer<br />
llonganissa, cansalada…, només<br />
pensar en la flaire ja se m’estarrufen<br />
les aletes del nas!<br />
El primer cop<br />
Fa un parell d’anys, quan estàvem dinant<br />
a casa el dia de Sant Esteve, el<br />
Robert –el meu nebot– ens explicava<br />
que feia de figurant “però sempre hi<br />
ha algú que falla, que un dia no hi<br />
pot anar o que es posa malalt. Quan<br />
passa això, hi ha els suplents que hi<br />
van només per un dia”.<br />
Aquí se’m van despertar els sentiments<br />
solidaris. Sempre havia<br />
admirat la feinada que feien, però<br />
com que no estava a Linyola tots els<br />
dies, ni se m’havia passat pel cap<br />
el poder participar i posar el meu<br />
granet de sorra. Així que al sentir el<br />
que ens deia el Robert vam telefonar<br />
per si els calia algú. I va ser que sí:<br />
el Pessebre es celebra en època de<br />
grips i refredats.<br />
A mi em va tocar estar al mercat<br />
venent roba i al Ronald (el meu company,<br />
que també es va apuntar a la<br />
festa) el van destinar a l’escena dels<br />
picapedrers. El gran temor, el fred, va<br />
ser molt més suportable del que en<br />
un principi pensàvem, ja que sota les<br />
amples túniques, ens vam vestir amb<br />
més capes que una ceba confitada.<br />
Va ser tota una experiència, que té<br />
de bo que no et treu molt temps ni<br />
et demana cap habilitat especial. Així<br />
que l’any passat ja estàvem mentalitzats<br />
per tornar a fer de suplents…<br />
però el Pessebre es va deixar de fer!<br />
Millor dit, va reposar per agafar nova<br />
embranzida.<br />
Ja som figurants!<br />
Pocs dies abans de les últimes festes<br />
de Nadal, vaig veure el paper que<br />
anunciava que l’esdeveniment teatral<br />
amb més participació linyolenca<br />
es tornava a celebrar i que tot el que<br />
volgués col·laborar-hi ja es podia
apuntar. No ho vaig dubtar: enguany<br />
estava tots els dies al poble!<br />
Abans d’apuntar-me li vaig preguntar<br />
al Ronald si ell també volia fer d’estàtua,<br />
i ell s’hi va adherir de seguida.<br />
Pocs dies més tard va arribar la<br />
notícia-bomba. La Susi, una de les<br />
responsables, em trucà per preguntar-me<br />
si al noi li agradaria fer de Sant<br />
Josep “és que encaixa molt bé en el<br />
perfil”. L’holandès es va sentir com si<br />
l’haguessin convidat a bodes: seria<br />
el ‘prota’ masculí de l’esdeveniment<br />
(amb permís del “Nen-Jesús-Nenuco”<br />
i del ministre Wert).<br />
El que més greu li sabia era que no hi<br />
havia prou temps per a que li creixés<br />
la barba suficientment, però ja l’endemà<br />
no es va afaitar: i és que un<br />
Sant Josep sense barba no és Sant<br />
Josep ni és res! A dia d’avui encara<br />
la porta... (igual per deixar-se-la ben<br />
llarga per la propera representació?)<br />
Comença la funció<br />
El dia 26 ja tot estava a punt. Els figurants<br />
havíem rebut el missatge d’arribar<br />
una hora abans al Pessebre.<br />
Un cop allí, el primer que em diuen<br />
és: “T’has maquillat! Treu-te l’ombra<br />
dels ulls”. Quina mala sort! Per una<br />
vegada que intento estar una mica<br />
arreglada… (ma mare –sempre tan<br />
desinhibida– em diu que ja tinc edat<br />
de començar a cuidar-me una mica<br />
més!). Resulta que no pots ensenyar<br />
res que en aquella època (o sigui,<br />
fa uns vint-i-un segles) no existís: ni<br />
rellotges, ni arracades de fantasia, ni<br />
pintallavis amb tocs de purpurina…<br />
Per suposat que es maquillaven en<br />
alguna ocasió, però probablement<br />
més que la gent del carrer ho feien<br />
els sacerdots en cerimònies molt<br />
especials. També és cert que existien<br />
els braçalets i els collars, però probablement<br />
la majoria de la gent no<br />
en tenia i per no tinc d’investigar si<br />
el disseny s’adequa o no amb el de<br />
l’època, el millor és… tot fora!<br />
En fi, de nou amb “la cara lavá y<br />
recién peiná” ja em poden posar<br />
el mocador al cap i me’n vaig cap<br />
al racó que serà el meu escenari<br />
particular durant tots els dies de<br />
les representacions: el racó d’adobera.<br />
Sembla que hagin pensat en<br />
mi: com que no em fa res no dir<br />
res durant hores, ja m’està bé això<br />
d’estar en un raconet tota sola. És<br />
curiós: la majoria del públic parlen<br />
com si no els poguessis escoltar.<br />
Serà la influència de la tele, que<br />
des de casa pots criticar tot el que<br />
vulguis per que saps que ni tan sols<br />
et senten?<br />
Com que estic rodejada de pells de<br />
conill n’hi ha que diuen “Quin fàstic!”,<br />
mentre em miren... però també<br />
hi ha la senyora gran que explica als<br />
RICHI’S<br />
PERRUQUERIa<br />
HoME I DoNa<br />
Plaça Planell, 2<br />
25240 Linyola<br />
Lleida<br />
Telèfon<br />
973 57 53 08<br />
Vistes de Linyola<br />
AGROQUÍMICS<br />
BOSCH<br />
· Tractaments agrícols<br />
Tel. 637 70 90 95 – Bellvís<br />
23<br />
Lo ferrer.<br />
seus fills “La meva mare espellava<br />
els conills i nosaltres els anàvem a<br />
vendre per fer alguns rals de més”.<br />
Els més entranyables són els pares<br />
que expliquen als seus fills com<br />
treballaven abans en els diferents<br />
oficis: “Mira, Pablito, cómo soplaban<br />
para hacer las botellas de vidrio” o<br />
“Guaita, Joana, com feien els totxos<br />
per construir les seves cases”. El<br />
bò és que també aprens: tota una<br />
adobera improvisada com jo no tenia<br />
ni idea que els saquets que estaven<br />
als meus peus eren de sal: aquesta<br />
s’utilitzava com a primer pas per curar<br />
les pells i preparar-les per al seu<br />
ús posterior en bots, bosses, bótes,<br />
mantes, etc.<br />
Mentre el públic passa vas sentint<br />
tota mena de comentaris que et per-
24<br />
La resposta de l’anterior número que ens<br />
dóna la col·laboradora Laura Mas Darbra<br />
és: Els suports de ferro corresponen a la<br />
casa coneguda com cal Seixo, és al carrer<br />
més curt del poble, general Moragues,<br />
l’escut correspon al carrer Major, sota els<br />
porxos coneguda com Ca la Magdalena<br />
Farreny i el tercer balcó el trobem a la casa<br />
situada al principi del carrer de l’església.<br />
Sabeu on es troben els elements que<br />
avui us mostrem?<br />
Respostes a barretpicat@yahoo.com<br />
barret picat FEBRER 2013<br />
Vistes de Linyola<br />
meten valorar qui és educat i passa<br />
en silenci o parlant en veu baixa per<br />
mantenir la màgia especial que es<br />
crea amb les persones immòbils i la<br />
llum esgrogueïda, o els que fan la<br />
visita cridant i fent bromes –ja sigui<br />
amb enginy o amb poca gràcia– per<br />
despertar les riallades exagerades<br />
dels seus companys. I això que hi<br />
ha estones que jo mateixa no puc<br />
dissimular el riure: estic al costat del<br />
ferrer, que de tant en tant espanta<br />
als assistents amb els seus cops de<br />
martell damunt l’enclusa. Els crits<br />
d’ensurt són equiparables als que<br />
poden sentir-se al “Túnel del Terror”<br />
de la Fira de Sant Josep.<br />
El Ronald també m’explicava les<br />
seves sensacions: “ya le digo a Iris<br />
(la noia que feia de Verge Maria) que<br />
seremos la pareja más fotografiada<br />
del año en Linyola”. I és que entre<br />
les càmeres de tele, els fotògrafs, la<br />
gent que ve amb les seves pròpies<br />
càmeres i … els mòbils!, les estàtues<br />
vivents estàvem més retratats que la<br />
Shakira amb el seu fill.<br />
El curiós és que entre passi i passi<br />
(sempre se’n fan dos) els figurants<br />
ens arreplegàvem al voltant dels<br />
focs per entrar en calor, aprofitàvem<br />
Naixement.<br />
per anar al lavabo portàtil que teníem<br />
instal·lat al costat de la sortida<br />
d’emergència i –sobretot– anàvem<br />
comentant les anècdotes ocorregudes:<br />
que si avui no fa tan fred, que si<br />
hi havia molta gent, que si els forasters<br />
en sortien gratament sorpresos…<br />
L’altra cosa bona és que els organitzadors<br />
passaven amb una botella de<br />
licor de camamilla i oferien didalets de<br />
la tan nostrada beguda i trossos de<br />
xocolata negra, que sempre et dóna<br />
una bona dosi d’energia.<br />
Fer de figurant al Pessebre Vivent de<br />
Linyola és una manera de recolzar<br />
Coneixes el teu poble?<br />
Carme arenas<br />
un gran esforç que fan un grup de<br />
gent molt treballadora, però també<br />
és una forma divertida de formar<br />
part d’un esdeveniment que dóna a<br />
conèixer el nostre poble per un fet<br />
realment singular. Les riallades que<br />
s’hi senten i el reconèixer al carnisser<br />
com al teu veí o a la pastissera com<br />
la companya d’escola no té preu.<br />
I com totes les coses importants<br />
d’aquest poble, acaben amb una<br />
gran alifara.<br />
Sens dubte, serà qüestió de repetir.
Pl. 11 de setembre, 1 Ent. 1<br />
www.clublinyolagym.com<br />
barret picat FEBRER 2013 25
26<br />
Passejàvem un dissabte qualsevol<br />
per Linyola, i en passar pel Planell<br />
vam veure molta gent, tant als baldadors<br />
com als bancs.<br />
Inusual, per ser hivern, perquè s’estava<br />
fent fosc, ja no començaven a<br />
ser hores... però llavors, el comentari,<br />
amb un evident to de satisfacció:<br />
“Segur que hi ha la xurreria!”. I efectivament,<br />
havien plantant la xurreria.<br />
I dic plantat perquè si és mòbil, pot<br />
anar d’un lloc a l’altre i quedar-se<br />
quieta, doncs quan arriba, es planta.<br />
Curiós, el tema. D’aquests que ara<br />
encara sorprenen. Que arribi la xurreria<br />
al Planell és un esdeveniment,<br />
i s’aprofita. Mirant una mica amb<br />
detall, es veu gent amunt i avall amb<br />
una bossa de paper groc clarament<br />
identificable. Tothom amb xurros<br />
amunt i avall. Per berenar o per esmorzar.<br />
Tot i que són més bons quan<br />
estan acabats de fer.<br />
És clar, en no haver-hi xurreria fixa,<br />
hi ha forta demanda quan arriba. A<br />
Barcelona són totes fixes, i només<br />
recordo de quan era petit, que a<br />
vegades obrien i a vegades no. Però<br />
la xurreria sempre hi era. Si obria diumenge,<br />
l’esdeveniment era semblant<br />
al que ara comento al Planell; tothom<br />
amb xurros amunt i avall. Ara ja no,<br />
ara al Clot sempre hi ha xurreria.<br />
barret picat FEBRER 2013<br />
Vistes de Linyola<br />
La xurreria del Planell<br />
Quim Balaguer<br />
La bona de tota la vida, artesanal,<br />
al carrer principal del barri, i la que<br />
abans era bona i ara ja no. Al costat<br />
de l’estació, i amb el disseny clàssic<br />
mòbil, com la<br />
de Linyola, però<br />
blanca i vermella.<br />
Ja no hi anem mai;<br />
preferim l’altra.<br />
El cas dels xurros<br />
és que són<br />
bons, ja sigui a<br />
Linyola o a Barcelona<br />
(sobretot si<br />
els compres a la<br />
de tota la vida), i si formen part d’un<br />
esdeveniment especial, doncs millor.<br />
M’agrada el fet de no saber mai<br />
quan plantaran la xurreria al Planell,<br />
perquè així tenim sorpresa quan la<br />
veiem. M’agrada veure la xurreria, no<br />
dir res, i portar xurros per berenar.<br />
Amb els xurros no es fan distincions.<br />
Ja siguis de Linyola o de Barcelona,<br />
t’han d’agradar. Ara, A Linyola no<br />
en pots disposar sempre que en<br />
vulguis, i al Clot sí. Això és un avantatge,<br />
no em direu que no... I si voleu<br />
efecte sorpresa a Barcelona, doncs<br />
sortiu sense dir res, compreu xurros,<br />
i torneu. Ja veureu quines cares.<br />
Tornem a la xurreria de Linyola.<br />
Els fan bons, malgrat es va tenir<br />
por durant una temporada que els<br />
nous amos no els fessin iguals que<br />
l’antic xurrer. Els canvis sempre fan<br />
una mica de por, fins i tot el canvi<br />
de xurrer. Cap<br />
problema. Segueix<br />
la recepta<br />
del senyor Pintor<br />
(crec que es<br />
deia l’antic xurrer...),<br />
i els nous<br />
no han variat la<br />
qualitat. Conversa<br />
sentida i<br />
participada al<br />
Planell, mentre<br />
menjàvem xurros. Jo el que més<br />
admiro és que la mestressa pugui<br />
seguir la pel·lícula de TV3 mentre<br />
talla xurros, els hi posa sucre i els<br />
cobra. D’això se’n diu professionalitat.<br />
Si fos futbol encara, que no<br />
cal seguir-lo però les pelis de TV3...<br />
bon mèrit. I no sé si el senyor que<br />
fa els xurros també segueix la pellícula.<br />
Si ho fa més mèrit, perquè<br />
entre el fum, la distància, l’alçada, i<br />
vigilar que no es cremin, si segueix<br />
la pel·lícula se l’ha d’aplaudir quan<br />
el veiem. Dic.<br />
Bé, fins aquí per molts anys a la<br />
xurreria mòbil de Linyola, i me’n<br />
vaig a menjar xurros. Amb xocolata,<br />
si pot ser.<br />
LA VIDA ÉS UN RISC DIARI<br />
Pensa amb els qui més estimes.<br />
Tú no els pots fallar. Assegura’t!<br />
Amb la garantia de<br />
| VIDA
D’estrelles, Babiecas i Rocinantes<br />
Judit Pedrós<br />
La primera vegada que vaig muntar<br />
a cavall (o almenys que jo recordi,<br />
perquè segurament mons pares ja<br />
m’ho devien fer fer al zoo de més<br />
petita) va ser a una excursió de La<br />
Salle. Havíem anat de conviències a<br />
la Seu d’Urgell i era el segon dia a la<br />
tarda, l’última activitat programada.<br />
Plovia a bots i barrals i, per variar,<br />
jo portava el braç enguixat perquè<br />
m’havia trencat el canell. Vaja, diguéssim<br />
que no estava en les meves<br />
condicions òptimes.<br />
Tot i així, recordo haver-ho passat<br />
molt bé. També recordo que em va<br />
tocar un cavall molt manso però amb<br />
molta gana (tota l’estona es parava<br />
per arrencar branques i fulles per<br />
menjar-se-les), que jo amb prou feines<br />
podia parar-lo només amb una<br />
mà i que l’endemà tenia cruiximents<br />
a les cames i al cul. Van passar els<br />
anys i em sona d’haver fet alguna<br />
altra excursió d’aquest tipus amb el<br />
Cau (no descarto que en aquesta<br />
també tingués el braç enguixat) per<br />
la Fageda d’en Jordà. D’aquí no<br />
recordo cavall, ni fulles; només la<br />
bona estona i el mal de cul.<br />
Uns anys després, el meu germà va<br />
començar a visitar la flamant nova hípica<br />
de Linyola. Va començar fent-hi<br />
classes amb cavalls de l’escola, per<br />
provar si li agradava. Al meu pare<br />
i a ell sempre els han encantat els<br />
cavalls: quan de més petits miràvem<br />
pel·lícules tots junts, ells dos s’interessaven<br />
més per les montures que<br />
hi sortien que no pas per l’argument.<br />
En fi, que quan poc després un dia<br />
va sonar el timbre de casa i em vaig<br />
trobar a ma germà dalt d’una euga,<br />
no em va sorprendre. “Saluda a la<br />
Pubilla”, em va dir. Va ser la seva<br />
primera euga.<br />
Com he dit però, al meu pare també<br />
li encantaven, i la idea de tenir un<br />
carro de cavalls li tirava molt, valgui<br />
la redundància. Mentrestant, jo havia<br />
començat a freqüentar l’hípica (primer<br />
per veure com progressava el<br />
Jordi, després per fer alguna classe<br />
jo mateixa). “Si comprem un cavall<br />
pel carro, tu el muntaries?” em van<br />
preguntar els pares. “Home, ho intentaria”.<br />
I així va ser com va entrar<br />
l’Estrella a la meva vida.<br />
Des d’aquell moment, es va crear un<br />
vincle màgic entre les dues. Jo no<br />
tenia, ni molt menys, la constància<br />
del meu germà: ell cada dia anava<br />
a veure la Pubilla, la muntava i la<br />
cuidava. El pas del temps va fer que<br />
les cames li creixéssin sobremanera i<br />
que la Pubilla se li quedés petita. Per<br />
això, després d’una bona temporada<br />
junts la va canviar per un cavall de<br />
salt alt i magnífic: tot i el nom francès,<br />
tothom el coneixia com Chuck,<br />
Chuck Norris.<br />
Com anava dient, jo no tenia la perseverància<br />
de ma germà: només<br />
podia anar a veure l’Estrella els<br />
caps de setmana (en aquella època<br />
Vistes de Linyola<br />
27<br />
ja estudiava a Barcelona), i sovint,<br />
pocs cops al mes. A la hípica me la<br />
cuidaven, i quan finalment la podia<br />
anar a veure, ella feia com que em<br />
coneixia i m’estimava (o almenys<br />
això em sembla a mi i això és el que<br />
vull creure). Fins i tot teníem una<br />
mena de “truc”, que només funcionava<br />
amb mi: si col·locava el seu cap<br />
sobre la meva espatlla i l’acariciava,<br />
s’adormia i acabava reposant tot el<br />
seu pes (que ja podeu creure’m, era<br />
molt) sobre meu.<br />
Però res és per sempre i, malhauradament,<br />
aquest estiu ens van deixar.<br />
Primer va ser l’Estrelleta, amb el<br />
que suposem va ser un atac de cor<br />
sobtat, i després el Chuck. Quan se’t<br />
mor un animal així, al que li tens tan<br />
amor, sembla que també se’n vagi<br />
una part teva amb ell.<br />
Vaig jurar que no tornaria a tenir-ne<br />
mai cap altre, per no tornar a patir.<br />
Però les ferides curen i els records<br />
són el que et queda. Fa poc, només<br />
uns mesos, ha entrat a la nostra vida<br />
la Galàxia, una euga preciosa, gran<br />
i de color negre. Crec que li hauré<br />
de donar una oportunitat... fa massa<br />
temps que no tinc cruiximents.<br />
I si en teniu oportunitat i les ganes,<br />
proveu-ho vosaltres també.
28 barret picat FEBRER 2013<br />
INSTAL·LACIONS I MANTENIMENT<br />
Pompeu Fabra, 16 – 25240 LINYOLA (Lleida) – Tel. 973 57 54 15- Fax 973 71 43 44
Fotos: Gismat, Escola Sitjar,<br />
J. M. Garcia, E.Llauet, M. Giné,<br />
M. Mata, J. R.Tarragó, P. Galitó<br />
29
NABAU, S.L.<br />
Venda de llavors, adobs i fitosanitaris<br />
Prat de la Riba, 111 - 25240 LINYOLA<br />
Tel. 664 398 654<br />
BAR<br />
Tel. 973 71 43 77<br />
Camí de Lleida, s/n<br />
25240 LINYOLA (Lleida)<br />
Des de 1984<br />
barret picat FEBRER 2013 33
34<br />
barret picat FEBRER 2013<br />
Entrevista<br />
“El dia que deixes<br />
de creure en tu<br />
estàs acabat”<br />
L’Emma Mas Queralt és una jove i<br />
polifacètica actriu linyolenca que ja<br />
de ben petita va voler dedicar-se al<br />
món artístic.<br />
Montse Giné (M.G.): Quan va ser<br />
el moment que vas saber que volies<br />
ser actriu?<br />
Emma Mas (E.M.): Des de ben<br />
petita. Tenia tres anys i deia que<br />
volia sortir a la televisió. Amb cinc<br />
anys continuava igual. Amb tretze<br />
o catorze anys em van apuntar a<br />
Data de naixement: 8 d’agost de 1982<br />
a Linyola.<br />
Formació artística:<br />
Curs d’interpretació cinematogràfica al<br />
CECC de Barcelona.<br />
Curs de teatre “La verdad escénica” per<br />
Roger Pera.<br />
Masterclass de teatre per Joan Pera i<br />
Roger Pera.<br />
Curs d’interpretació cinematogràfica a<br />
TAAC de Barcelona.<br />
Títol d’anglès per la universitat d’UCLA<br />
(University of California Los Angeles).<br />
Títol d’assistent d’imatge i “personal<br />
shopper) pel Centro Súmate de Madrid.<br />
En curs, estudis de dietètica i nutrició.<br />
Experiència com actriu (ha participat<br />
en una trentena de metratges, obres de<br />
teatre i anuncis de tv).<br />
Actriu en un curtmetratge en anglès<br />
“Till death do us part” de Julian Lara<br />
el 2011.<br />
Actriu en un curtmetratge en anglès<br />
“All freaks love Alicia” de Alicia Martínez<br />
Gaspar el 2011 i als EUA.<br />
Actriu en un treball d’investigació teatral<br />
sobre la guerra el 2010.<br />
Entrevista exprés a<br />
emma Mas Queralt<br />
Montse Giné<br />
una agència per treure’m el cuquet.<br />
Primer feia feinetes, figuracions.<br />
Als divuit anys vaig anar a estudiar<br />
interpretació a Barcelona però quan<br />
anava a l’institut anava tres dies a la<br />
setmana a l’aula de teatre de l’Escorxador<br />
de Lleida.<br />
Actriu en un monòleg per la universitat<br />
d’UCLA a Los Ángeles.<br />
Actriu fent de vampira en un llargmetratge<br />
de Vick Campbell “The<br />
Undertaker (El Sepulturero)”<br />
l’any 2009.<br />
Actriu protagonista d’un<br />
espot publicitari per a Mc<br />
Donald’s l’any 2007.<br />
Experiència en televisió<br />
i ràdio<br />
Producció de públic en<br />
el programa de La Sexta<br />
Buenafuente entre el 2007 i<br />
el 2011.<br />
Col·laboradora/reportera en el programa<br />
Qualsevol Cosa a ETV (Esplugues<br />
Televisió).<br />
Presentadora a la gala dels Premis Tespo<br />
de l’any 2009.<br />
Col·laboradora en el programa de ràdio<br />
“Costa Fleming” de Ràdio Cunit.<br />
Experiència com a model fotogràfica.<br />
Model de fotografia per a catàlegs i<br />
fulletons de promoció d’uns estands<br />
per a fires.<br />
Emma Mas i Montse Giné<br />
M.G.: I la feina de model?<br />
E.M: Doncs va sortir sol. De repent<br />
un director em va dir que era molt fotogènica,<br />
que quedava bé a les fotos<br />
encara que sortís de qualsevol manera<br />
i em va dir que m’ho plantegés.<br />
Experiència com a hostessa de TV<br />
Hostessa en el programa de La Sexta<br />
Buenafuente<br />
Hostessa en diferents programes<br />
de TV3 com Gol a Gol o Els<br />
Matins.<br />
Experiència com a hostessa<br />
Promo model en un esdeveniment<br />
esportiu a Los<br />
Ángeles (EUA) Cheer Leader<br />
el 2011.<br />
Roda de premsa de la presentació<br />
del programa infantil<br />
de TV3 Una mà de contes.<br />
Coordinadora d’hostesses a la<br />
Casa-Museu Gaudí de Barcelona.<br />
Hostessa en un Transfer per a polítics<br />
de la Generalitat.<br />
Hostessa a la sala VIP en un congrés de<br />
Cardiologia celebrat en el CCIB.<br />
Hostessa en un congrés d’Acciona a<br />
l’hotel Arts, encarregada de l’”Hostpitality<br />
Desk”.<br />
Hostessa imatge per a festes de nit.<br />
Hostessa a la fira 3GSM.<br />
Hostessa en un Road Show organitzat<br />
per la multinacional Sharp.
M.G.: Amb quina feina et<br />
quedes?<br />
E.M.: Em considero actriu.<br />
Sóc una persona a la<br />
que li agrada entretenir a<br />
la gent. A partir d’aquí si<br />
em donen feina d’actriu<br />
i em paguen, millor que<br />
millor.<br />
M.G: Veient el teu extens i<br />
polifacètic currículum, amb<br />
què et quedaries?<br />
E.M.: El que he fet més és cinema.<br />
De teatre poc perquè no han sortit<br />
més ocasions. També vaig aprendre<br />
molt a la producció del programa del<br />
Buenafuente perquè vaig comprendre<br />
més la forma com es treballa<br />
darrere una càmera.<br />
M.G.: Veig que has treballat a Barcelona,<br />
Madrid o Los Ángeles. Com<br />
va ser que vas decidir d’anar cap als<br />
Estats Units?<br />
E.M.: A l’acabar-se el programa<br />
del Buenafuente tenia ganes de fer<br />
alguna cosa diferent i vaig pensar<br />
d’anar a fer un voluntariat a Canadà<br />
amb els ossos, però m’ho vaig replantejar<br />
i vaig acabar a Los Ángeles<br />
a l’aventura.<br />
M.G.: Veus futur en aquesta professió?<br />
E.M.: Com a actriu hi veig futur. Miro<br />
en positiu perquè el dia que deixes<br />
de creure en tu estàs acabat. La<br />
qüestió està difícil perquè no hi ha<br />
subvencions i es cobra poc. Si es<br />
lluita tothom té un lloc però s’ha<br />
de treballar molt. Jo em veig en un<br />
futur fent teatre. No tinc intenció de<br />
deixar-ho mai.<br />
M.G.: Quines són les teves obres de<br />
teatre i pel·lícules preferides?<br />
E.M.: Obres de teatre qualsevol del<br />
Joan Pera. M’agrada molt i he tingut<br />
l’oportunitat de coneixer-lo i és un<br />
dels grans de Catalunya. A nivell<br />
Entrevista<br />
de pel·lícules<br />
qualsevol del<br />
Tim Burton,<br />
sobretot<br />
“Charlie i la<br />
fàbrica de<br />
xocolata”.<br />
35<br />
M.G.: Amb quins directors has treballat?<br />
E.M.: No són gaire coneguts com<br />
Julian Lara, Alicia Martínez Gaspar,<br />
Vick Campbell o Juan Serra.<br />
M.G.: Amb quin director t’agradaria<br />
treballar?<br />
E.M.: Absolutament amb Tim Burton<br />
i en un paper com més estrany millor.<br />
Un paper portat a l’extrem tal i com<br />
sap fer ell seria tot un repte.<br />
M.G.: Quins actors i actrius admires?<br />
E.M.: Johnny Deep, Kevin Bacon,<br />
Joan Pera o Macarena Gómez.<br />
M.G.: Quins projectes de futur tens<br />
actualment?<br />
E.M.: Ara mateix continuar treballant,<br />
formar-mei créixer. Sóc com<br />
una esponja i intento absorvir tot el<br />
que em permeti crear. M’agradaria<br />
continuar vivint del que m’agrada<br />
i fer tota la vida el que jo vulgui fer.<br />
Tinc molta sort que la parella que<br />
tinc em recolza molt, em fa lluitar i<br />
m’anima continuament a seguir amb<br />
els meus somnis.<br />
M.G.: Moltes gràcies Emma per dedicar-nos<br />
el teu temps i molta sort!
36<br />
barret picat FEBRER 2013<br />
Història<br />
Linyola a la revista “Crònica targarina”<br />
EL TREN<br />
BALAGUER–TÀRREGA<br />
(Farà uns dies parlàvem amb uns<br />
companys sobre un projecte de tren<br />
que hi hagué durant els anys 20, de<br />
fer un tren entre Tàrrega i Balaguer,<br />
amb ramal a Linyola. En aquest article<br />
segueixo la informació que es<br />
va publicar a la revista de Tàrrega,<br />
“Crònica Targarina”, que es va publicar<br />
entre els anys 1921-1937).<br />
I eL PROJeCTe (1919-1929)<br />
En el número de 8 d’octubre de<br />
1921, s’hi deia que el tren Balaguer-<br />
Tàrrega era ja un fet, però que a<br />
l’insistir els de Linyola, que el tren<br />
també passés pel seu poble, provocaren<br />
el retard de l’obra per fer els<br />
plànols de Bellcaire a Linyola.<br />
En l’exemplar del 22 d’octubre 1921,<br />
es deia que el ferrocarril Balaguer-<br />
Tàrrega amb ramal a Linyola havia<br />
estat aprovat i se’n havia de donar<br />
les gràcies a l’enginyer Terrades pel<br />
seu treball i esforç.<br />
En la Crònica Targarina del 19 de<br />
novembre de 1921 hi llegim Vista<br />
la instància subscrita pel President<br />
Esteve Mestre<br />
de la Mancomunitat de Catalunya<br />
i els ajuntaments de Tàrrega, Anglesola,<br />
Tornabous, la Fuliola, Castellserà,<br />
Penelles, Bellcaire, Linyola,<br />
sol·licitant la inclusió en el pla de<br />
ferrocarrils secundaris d’una línia<br />
Tàrrega-Balaguer i ramal a Linyola, el<br />
Rei l’ha aprovat amb les condicions<br />
de que l’estat en pagarà les 2/3 parts<br />
de l’obra i la Mancomunitat d’1/3<br />
part restant. I s’havia de presentar<br />
l’avantprojecte.<br />
En la Crònica Targarina del 18 de<br />
febrer de 1922, s’hi comenta una<br />
reunió feta a Tàrrega per endegar el<br />
projecte. De Linyola hi va assistir el<br />
Sr. Formiguera.<br />
A la revista de l’1 d’abril es deia que<br />
ja s’havia examinat l’avant-projecte<br />
del tren. El 22 de juliol que s’anava<br />
a publicar el concurs per fer l’obra.<br />
En la del 30 de desembre de 1922,<br />
s’informava que la Mancomunitat<br />
aprovava el projecte. Però el projecte<br />
va començar a dormir el son dels<br />
justos al no haver-hi diners per portar<br />
endavant les obres.<br />
El 5 d’abril de 1924, l’ajuntament<br />
entrant a Tàrrega, prometen que vet-<br />
llaran pel projecte de tren Balaguer-<br />
Tàrrega. El 15 d’octubre de 1924, la<br />
Mancomunitat de Catalunya tornà a<br />
plantejar a Direcció General d’Obres<br />
Públiques del tren Tàrrega-Balaguer<br />
amb ramal a Linyola.<br />
L’1 de maig de 1926, Crònica Targarina<br />
reprodueix una entrevista<br />
feta a “La Publicitat” a Epifani de<br />
Fortuny, representant de l’Institut<br />
Agrari de Sant Isidre a la Comissió<br />
per fer les obres del tren de l’Urgell,<br />
on explica que la idea de fer el tren<br />
Tàrrega-Balaguer sorgí l’any 1919,<br />
i de Tàrrega es volia arribar primer<br />
a Igualada i després a Barcelona.<br />
Era la gran il·lusió de la Plana.<br />
L’enginyer Director de Comunicacions<br />
ferroviàries i telefòniques<br />
de la Mancomunitat, Terrades, el<br />
juny de 1919 dóna les solucions<br />
al problema. El 13 d’octubre de<br />
1921 s’incloïa aquest projecte en<br />
el pla dels ferrocarrils secundaris.<br />
Pel juliol de 1922 va obrir-se un<br />
concurs per a la presentació de<br />
projectes. EI 27 de març de 1924 es<br />
publicava una reial ordre aprovant<br />
el projecte per a la construcció<br />
d’aquest ferrocarril.
El problema es va plantejar quan la<br />
Mancomunitat es veié incapaç de<br />
fer front i pagar la tercera part del<br />
projecte i l’activitat quedà aturada.<br />
Ara es vol tornar a reactivar. El<br />
projecte està acabat i aprovat i ja<br />
només falta fer els 34 quilòmetres<br />
de via, en territori pla i on no hi ha<br />
cap problema. Sembla que un grup<br />
de bancs s’oferiran per fer un préstec<br />
a l’Urgell en bones condicions.<br />
Amb la construcció d’aquest tren es<br />
reduirà 1/3 part el temps per arribar<br />
a Barcelona des d’aquestes terres.<br />
El tren és important per la prosperitat<br />
de l’Urgell i de Catalunya.<br />
En un altre article publicat al 26 de<br />
maig de 1926 es comentava que el<br />
projecte s’anava a fer ja que tenia<br />
propostes econòmiques interessants,<br />
però a inicis de 1925 es va<br />
promulgar una disposició anul·lant<br />
tota la legislació ferroviària vigent<br />
i suspenent tots els afers que es<br />
tramitaven. Però tot seguit s’obria<br />
novament a informació pública de<br />
nou la línia Tàrrega – Balaguer. El 15<br />
d’abril passat es va fer una reunió<br />
a Castellserà per a que els pobles<br />
ratifiquessin les ofertes fetes anys<br />
passats en què Tàrrega oferia per la<br />
construcció del tren, 400.000 ptes,<br />
Castellserà i Penelles, 260.000, Linyola<br />
i Bellcaire 200.000... i un con-<br />
2002-2012<br />
10 anys al vostre<br />
servei<br />
sorci bancari farà un emprèstit del<br />
qual respondran els pobles, però<br />
sembla que a Balaguer ha deixat<br />
d’interessar fer el projecte.<br />
Uns anys després, en el número<br />
de 27 d’abril de 1929 s’informava<br />
que al Centre Lleidatà de Barcelona<br />
s’havia fet una assemblea magna<br />
per tornar a posar en marxa el<br />
projecte del tren a la que va assistir<br />
entre moltes autoritats, l’alcalde de<br />
Linyola. El Sr. Terrades planteja de<br />
nou el projecte. De les 300.000 ptes<br />
que val fer un quilòmetre de via, ara<br />
l’estat n’ofereix 75.000 a fons perdut<br />
i 75.000 més, però a retornar.<br />
Les restants 150.000 ptes. les han<br />
de pagar els pobles, pel que amb<br />
els interessos que tindran de pagar<br />
el quilòmetre passarà a valdre<br />
310.000 ptes i per 42 quilòmetres<br />
de via, l’obra costarà 13.020.000<br />
ptes.<br />
L’Estat pagarà 6.300.000 ptes. i<br />
els pobles 6.720.000 ptes. i al seu<br />
moment els pobles van dir que<br />
participarien amb 2.000.000 de<br />
pessetes. Es torna a repassar el que<br />
oferiren els pobles: Tàrrega, 400.000<br />
ptes.; Tornabous, 200.000; la Fuliola<br />
(condicional) 170.000; Castellserà,<br />
260.000; Penelles, 260.000; Bellcaire,<br />
210.000; Linyola 210.000 (condicional).<br />
Els alcaldes, entre ells, el<br />
Floristeria – Jardineria<br />
Mireia Caba Muntada<br />
Tel. 973 57 57 33 – C/ Major, 6 – 25240 Linyola (Lleida)<br />
Història<br />
37<br />
de Linyola digueren que en un futur<br />
ratificarien aquesta quantitat. Si a fi<br />
d’any, els pobles han pogut reunir<br />
els diners, i constituït una societat<br />
anònima que faci les obres, aquestes<br />
podrien començar a la primavera<br />
de 1930 i acabar-se a la primavera<br />
de 1931.<br />
II LINYOLA DIU NO AL TReN<br />
En el número de 23 de novembre<br />
de 1929, es parla d’una reunió feta<br />
al despatx de Joan Girona de Barcelona,<br />
on el Sr. Paz, l’enginyer ara<br />
del projecte els ensenyà tota mena<br />
de plànols, de les cases de les estacions,<br />
els baixadors... i digué que<br />
havia fet el màxim que podia fer tècnicament<br />
per aproximar-se a Linyola,<br />
sense arribar-hi, pel que l’alcalde<br />
de Linyola digué que rebutjava i es<br />
desentenia del projecte. Així la línia<br />
definitiva seria Tàrrega, Anglesola,<br />
Tornabous, Tarrós (carregador i baixador),<br />
Fuliola, Castellserà, Penelles,<br />
Cal Folch (baixador i carregador),<br />
Bellcaire, Pedrís, la Ràpita (baixador<br />
i carregador) i Balaguer. Linyola<br />
quedava a tres quilòmetres de Cal<br />
Folch. El Sr. Paz demanà un mes de<br />
temps, per tornar a mirar de solucionar<br />
l’arribada a Linyola...<br />
El projecte es va fondre...<br />
* Flor i planta natural<br />
* Arranjaments per Bodes i<br />
comunions<br />
* Ornamentació d’església,<br />
restaurants i sales conferències<br />
* Poms i centres florals per<br />
celebracions<br />
* Palmes i corones funeràries<br />
* Composicions florals en artificial<br />
* Disseny de jardins<br />
* Creació i manteniment de<br />
jardins<br />
* Articles de regal
38<br />
Conferència llegida el dia 2 de novembre<br />
de <strong>196</strong>7<br />
I PReSeNTACIÓ<br />
Paraules del Dr. Pere Domingo, President<br />
de la SOCIETAT<br />
Des de la càtedra de Fisiologia de<br />
la Universitat Politècnica de Mèxic<br />
ha vingut als nostres braços cercant<br />
consol al seu enyorament, el doctor<br />
Antoni Oriol i Anguera, ara togat amb<br />
els símbols professorals d'aquella<br />
il·lustre Escola. Allí treballa i dóna<br />
els seus beneïts fruits; allí se sent<br />
dir “Maestro” del matí al vespre, tant<br />
com el necessitem ací de mestre,<br />
d'animador, d'amic. El seu cas -car<br />
som encara terra de casos- és un<br />
clar exponent d'aquesta invertebració<br />
hispànica, que, tot comprenent<br />
no pocs dels seus problemes -un<br />
d'ells l’econòmic, lligat al retard de<br />
la investigació científica-, així que<br />
l’hora de la veritat és arribada no<br />
crea pas la circumstància adient a<br />
l'home que podria servir-la complementant-la<br />
com cal, sinó que, voltant<br />
en rodó, mira enrere cercant mèrits<br />
i virtuts baldament no siguin sempre<br />
les més adients, car el progrés<br />
és funció d'aquells homes dotats<br />
d'esperit d'universalitat que saben<br />
alhora crear i valorar degudament el<br />
progrés sorgit de llurs mans.<br />
No us he pas de presentar aquest<br />
nostre germà, ja que tots el coneixeu<br />
com a home que no sap retenir la<br />
riquesa de la seva brillant saviesa,<br />
mostrant figura, acció i esperit. Les<br />
barret picat FEBRER 2013<br />
Opinió<br />
Meditacions sobre l’envelliment (1a part)<br />
Pel Dr. Antoni Oriol Anguera<br />
Antoni Oriol Anguera (Linyola 27 març 1906 - Mèxic abril 1995). Exiliat primer a l’Argentina i<br />
després a Mèxic, tornava a Catalunya, de tant en tant, i ho aprofitava per fer xerrades, com la<br />
que transcrivim, que pronuncià el dia 2 de novembre de <strong>196</strong>7 i que fou publicada l’any <strong>196</strong>8 a<br />
la revista de l’Institut d’Estudis Catalans, “Treballs de la Societat Catalana de Biologia”, núm. 24.<br />
E. Mestre<br />
llavors del seu talent s'escampen<br />
arreu, prenen forca així que troben<br />
camp adient. Oriol fa honor al seu<br />
país d'origen i a l’acollidor Mèxic. A<br />
aquesta terra nostra, que ha estat<br />
terra de grans fisiòlegs, de branques<br />
de fisiòlegs... Una d'elles, ens<br />
hem honorat recordant-la no fa pas<br />
gaire temps: la del mestre Jaume Pi<br />
i Sunyer, primer que entre nosaltres<br />
fundà un laboratori de medicina<br />
experimental a la vella Escola de<br />
l’Hospital de la Santa Creu. Dos fills<br />
en seguiren la tradició: August i Santiago<br />
Pi i Sunyer. I ara, escampats pel<br />
món, però creats en la materialitat de<br />
la rel o en l'espiritualitat de l’Escola<br />
de Fisiologia de Barcelona com a<br />
investigadors de la categoria dels qui<br />
continuen anomenant-se Pi i Sunyer,<br />
Rossend Carrasco i Formiguera,<br />
Folch i Pi, Jesús M. Bellido, Pere<br />
González, Duran i Reynals, Manuel<br />
Armangué, Josep Puche, Trueta...<br />
Allí on el riu Tordera es fon al mar, a<br />
la mediterrània Calella, dos homes,<br />
també fisiòlegs, molt representatius<br />
de dues èpoques: Marià Cubí i Ramon<br />
Turró. I encara, naixent a la mateixa<br />
Barcelona, Josep Letamendi,<br />
que fou un magnífic exponent, un xic<br />
tardà, de la Fisiologia del seu temps.<br />
També és catalana la branca insigne<br />
dels Oriol, tota actualitat, de pares<br />
i fills admirables, la modèstia dels<br />
quals no voldria ferir; però ací els<br />
tenim, i Déu faci que llurs capacitats<br />
siguin ben administrades pels qui<br />
tenen la responsabilitat de fer-ho.<br />
Que sigui vida paral·lela la circums-<br />
tància complementadora de l’altra<br />
vida lligada a la pròpia personalitat.<br />
El qui avui ens parlarà, Antoni Oriol,<br />
el tenim ja gairebé perdut, però<br />
mantenim ferma l’esperança en un<br />
destí que ens el torni oportunament<br />
encara.<br />
Professor Antoni Oriol. Amic Oriol.<br />
Sou a casa vostra, on ocupeu avui,<br />
per dret propi, una tribuna ben destacada;<br />
nosaltres vivim l'honor de<br />
sentir-nos avui i sempre deixebles<br />
vostres. Ho fem amb la joia infinita de<br />
sentir-vos encara nostre; més nostre<br />
que mai; nostre amb realitats de present,<br />
nostàlgies d'ahir i esperances<br />
de futur. Tot realitats que topen unes<br />
amb altres dins el nostre esperit i al<br />
fluir del nostre cor: d'aquest cor que<br />
batega d'alegria donant força a les<br />
llàgrimes més que no pas al riure, car<br />
tempestuosament es pregunta: Déu<br />
meu! fins quan les realitats volgudes<br />
seran tan curtes?<br />
Germà Oriol: esperem la llum del<br />
vostre saber: podeu començar quan<br />
vulgueu.<br />
II LA CONFeRÈNCIA<br />
Cant a la "bona mort"<br />
A Joan Maragall, el primer dels cantors,<br />
J. O., el darrer dels cantaires.<br />
SoRtIR DECoRoSaMENt. Si, tanmateix,<br />
tots tenim les hores comptades;<br />
si, vulguis no vulguis, hem<br />
d’acabar un cicle que començàrem,<br />
tu i jo, la rosa i la rota, l'onada del<br />
mar i l'estel de l'infinit; si tot comença
i tot acaba... val la pena que cadascú<br />
sàpiga cloure aquest cicle amb<br />
l’elegància i l'alçada que mereixen<br />
les coses transcendentals.<br />
UN GRaN EXEMPLE. El mateix dia<br />
que Freud sentí la fiblada d'un cranc<br />
que li rosegava la carn, féu silenci,<br />
medità Déu sap què i, acostant-se<br />
a l'orella del seu metge, li digué:<br />
“Espero que quan m’arribarà l'hora<br />
em deixareu sortir decorosament”.<br />
Malgrat tot, Freud es mantingué com<br />
tot un home aferrat en aquesta vall<br />
de llàgrimes. Durant molt de temps<br />
(setze anys granats), el gran vienès<br />
aguantà, a pols!, no menys de trentatres<br />
intervencions quirúrgiques, i<br />
entre fiblada i rosec escriví un gran<br />
llibre: Moisès. Moisès i el monoteisme<br />
és una meditació selecta digna<br />
de la seva tercera joventut . Jo diria<br />
el llibre de més alè que ha estat<br />
escrit sobre la raça jueva. Ens hi<br />
pinta un Moisès gitano, no pas jueu,<br />
capdavanter d’un poble irredempt i<br />
parricida.<br />
Els altres -diu- també han matat llur<br />
Déu (si l’han crucificat!), però ells<br />
han pregonat en veu alta el viacrucis<br />
del parricidi. El poble jueu, en canvi,<br />
quedarà condemnat mentre no farà<br />
catarsi del seu crim.<br />
És curiós que mentre un sergent<br />
indocte estossinava jueus a Berlin,<br />
Freud, en lloc de perdre els estreps,<br />
fa examen de consciència i, per tal<br />
d'explicar- se la malastrugança del<br />
poble elegit, fa un gran llibre, en el qual<br />
assenyala les errades dels perseguits.<br />
Tenia vuitanta anys quan el començà,<br />
i vuitanta-tres quan l’acabà. Un<br />
matí de setembre de l'any 39, Freud<br />
crida el seu metge per recordar-li la<br />
promesa d'ajudar-lo a sortir d'aquesta<br />
vall. Schur li respon: “No he oblidat el<br />
pacte ni un sol dia”. Doncs ha arribat el<br />
moment de complir-lo sense dramatismes”.<br />
Això passava el 22 de setembre,<br />
i durant la nit del 23 Freud s'alleugeria<br />
dolçament del seu cos. Freud havia<br />
fet el pas, després de donar el darrer<br />
toc al seu testament racial: el llibre<br />
sobre Moisès.<br />
Heus ací un home exemplar, almenys<br />
a l'hora del seu traspàs. Exemplar,<br />
perquè elegí el moment just, i exemplar<br />
també perquè el dugué a terme<br />
d'una manera senzilla i sense espectacle:<br />
“ni un minut abans ni un minut<br />
després”. Doncs bé: aquesta serà la<br />
nostra tesi; seguiu-me, si us plau, i<br />
provarem d'assenyalar l'hora justa de<br />
la campanada que toca a morir: ni<br />
un minut abans ni un minut després.<br />
L'EQUILIBRI UNIVERSAL. Cal<br />
mantenir l’equilibri sempre, però la<br />
veritable harmonia no és tan sols de<br />
cicles biològics, sinó universals. Si<br />
cercàvem bé els dos pols d'aquest<br />
camp transcendental, potser hi<br />
trobaríem dos noms: Àtom i Estel. I<br />
entre l’àtom i l'estel desfila l'Univers;<br />
Opinió<br />
39<br />
molècules, cèl·lules, muntanyes i<br />
continents... un darrere l’altre com<br />
si llisquessin sobre un carril gegant,<br />
l’oceà lligat al continent, el continent<br />
lligat a la Vida i la Vida a la molècula.<br />
Tot està travat. Teilhard de Chardin<br />
ho ha dit ben clar: “L'Univers aguanta<br />
pel seu conjunt”. “L'Univers tient par<br />
son ensemble.”<br />
Tot l'Univers està ajustat com un<br />
rellotge suís. Un naixement empeny<br />
una mort, l’infant que entra a la fila<br />
empeny el besavi que n'ha de sortir.<br />
La natura s'aguanta perquè amb la<br />
mà dreta ens empeny, i amb la mà<br />
esquerra ens detura: és la hipòstasi<br />
de la Cuatlicue mexicana i de la<br />
Pacha-Mama argentina, divinitats<br />
que ens fan i ens desfan en un veritable<br />
festí de canibalisme còsmic.<br />
L’Univers menja estels sense parar.<br />
La natura devora els seus fills sense<br />
pietat.<br />
L'organisme sacrifica milions de cèllules<br />
a cada minut que passa.<br />
La cèl·lula trinxa molècules sense<br />
moderació.<br />
La molècula transforma electrons<br />
sense enteniment.<br />
Tot s'immola en holocaust a l'harmonia<br />
universal! Però, ai!, també tot<br />
s'engendra en holocaust d'aquesta<br />
mateixa harmonia. Palingenèsia<br />
sense parió o, si voleu... mort i resurrecció.
40<br />
barret picat FEBRER 2013<br />
Opinió<br />
Aquest estiu una persona que alguna<br />
vegada té la santa paciència<br />
de llegir-me al Barret Picat em co-<br />
mentava l’article que vaig escriure<br />
al maig (i publicat al juny), titulat<br />
“Avui, una de por”. Jo hi parlava,<br />
entre d’altres coses, de la xarxa de<br />
corrupció i d’economia parasitària<br />
(que anomenava “ectoplasma”) amb<br />
seu a Madrid i imitada (en to menor,<br />
però “in crescendo”) a les diverses<br />
autonomies del país. Em deia el lector<br />
que trobava aquesta explicació<br />
fantasiosa i dins de l’actual moda<br />
“conspiracionista” per explicar el<br />
món. Potser ell tenia raó. Li vaig reconèixer<br />
que l’article estava escrit en<br />
forma de caricatura i, per tant, amb<br />
les faccions una mica exagerades.<br />
Però de meigas, haberlas hailas. Li<br />
vaig prometre que senyalaria una<br />
porta i donaria una clau per endinsar-se<br />
i comprendre aquesta (sempre<br />
“hipotètica”) xarxa i potser per<br />
descobrir una de les maneres que<br />
tenen d’establir els contactes; així,<br />
després de fer-hi un cop d’ull, cadascú<br />
podrà decidir si hi ha vist gegants<br />
o simplement molins de vent.<br />
Estic segur que des de fa alguns<br />
anys, quan a qualsevol punt del món<br />
veuen escrita la paraula “Masia” amb<br />
majúscula i entre cometes, els ve indefectiblement<br />
al cap l’escola de futbol<br />
del FC Barcelona; allí, des de ben<br />
petits, els futurs jugadors aprenen<br />
les arts i tècniques d’aquest esport i<br />
assimilen la idiosincràsia i els valors<br />
que defineixin aquest Club, admirat<br />
i reconegut arreu del planeta. Ningú<br />
no discuteix que la formació és<br />
bàsica per a multitud de coses de<br />
la vida (també, com és lògic, per<br />
Les altres “Masies”<br />
Josep Binefa Palou<br />
a liderar empreses o països i per<br />
moure’s amb desimboltura dins del<br />
marasme del poder) i sovint, quan<br />
de més petit es comença, millor.<br />
Per això avui parlarem d’aquestes<br />
altres “masies”, les de Madrid, on<br />
s’ha format una part important dels<br />
“personatges” que durant segles<br />
han estat transcendentals per a Espanya<br />
i han col·laborat de manera<br />
decisiva a dur-nos fins on ara som.<br />
És bo saber les coses.<br />
Com és evident, a Madrid hi ha moltes<br />
escoles, però són molt poques i<br />
selectes les que fan de “masia”.<br />
La més antiga de totes, que avui<br />
dia està “desactivada” i substituïda<br />
(ja és un institut públic), era la de<br />
“San Isidro” al carrer de Toledo,<br />
que va de la Plaza Mayor al “Rastro”.<br />
Aquesta escola va ser fundada pels<br />
jesuïtes amb un llegat testamentari<br />
de l’Emperadriu Maria d’Àustria,<br />
germana gran de Felip II i vídua de<br />
l’Emperador d’Àustria Maximilià II.<br />
En aquesta institució s’hi van formar<br />
des dels inicis molts dels “prohoms”<br />
intel·lectuals més brillants i famosos;<br />
especialment a partir del segle XIX,<br />
també molts polítics que van dirigir<br />
el país fins la II República. Vet aquí<br />
uns quants dels que hi van passar:<br />
Calderón de la Barca, Lope de Vega,<br />
Quevedo, José de Larra, Pío Baroja,<br />
Víctor Hugo (el seu pare, general de<br />
Napoleó, va viure a Madrid com a<br />
Governador Militar un any —entre<br />
1811 i 1812), Nicolàs Salmerón<br />
(President de la I República), Julián<br />
Besteiro (polític del PSOE i President<br />
de Las Cortes a la II República), José<br />
Canalejas (President del Govern<br />
assassinat), Eduardo Dato (President<br />
del Govern assassinat), Juan<br />
de la Cierva, Jacinto Benavente,<br />
Echegaray, els germans Machado...<br />
(Per veure la llista completa podeu<br />
consultar la seva pàgina web; 1 també<br />
podreu assabentar-vos-hi de la seva<br />
història).<br />
A principis de la “La Restauració”<br />
(1876, regnat d’Alfons XII) un grup<br />
de catedràtics madrilenys expulsats<br />
de la universitat per raons ideològiques<br />
i encapçalats per Francisco<br />
Ginés de los Ríos van crear la<br />
Institución Libre de Enseñanza<br />
(ILE), que es va convertir en referent<br />
de renovació pedagògica fins<br />
la Guerra Civil. Els seus fundadors,<br />
la majoria krausistes, 2 defensaven<br />
un ensenyament laic, lliure i obert,<br />
en contacte directe amb la natura i<br />
l’entorn. Aquesta nova escola aviat<br />
va triomfar entre els més “progressistes”<br />
de la capital, es va estendre<br />
per algunes ciutats d’Espanya i va<br />
tenir un gran ressò internacional. La<br />
majoria d’intel·lectuals de l’època hi<br />
estan relacionats, especialment la<br />
generació del 27 i el “regeneracionisme”;<br />
també va influir en molts líders<br />
de la II República i, per tant, en la<br />
magnífica reforma pedagògica que<br />
va fer el Govern Republicà durant el<br />
“Bienni d’esquerres” (1931-1933).<br />
La llista de persones relacionades<br />
amb l’ILE és inacabable (podeu<br />
consultar-la a la wikipedia), com<br />
també la llista d’intel·lectuals de<br />
talla universal que hi col·laboraren<br />
1) http://ies.sanisidro.madrid.educa.madrid.<br />
org//principal.htm;al menú “Información/<br />
Personajes Célebres”<br />
2) Ideologia que seguia el pensament de Karl<br />
Christian Friedrich Krause.
escrivint articles al BILE, 3 la seva<br />
revista: Bertrand Russell, Henri Berg-<br />
son, Charles Darwin, John Dewey,<br />
Santiago Ramón y Cajal, Miguel de<br />
Unamuno, Maria Montessori (que va<br />
implantar a Catalunya la pedagogia<br />
de l’ILE), León Tolstoi, H. G. Wells,<br />
Rabindranath Tagore, Juan Ramón<br />
Jiménez, Gabriela Mistral, Benito<br />
Pérez Galdós, Emilia Pardo Bazán,<br />
Azorín, Eugeni d’Ors, Ramón Pérez<br />
de Ayala... Impressionant! No cal<br />
dir que el franquisme va dissoldre la<br />
institució, va confiscar els seus béns i<br />
la majoria del professorat es va haver<br />
d’exiliar; al mateix temps va esborrar<br />
qualsevol rastre de la seva pedagogia<br />
per tornar al “palo y tentetieso” de<br />
sempre. Avui dia només en queda la<br />
“Fundación Francisco Ginés de los<br />
Ríos”, 4 ubicada a la seu de l’antiga<br />
escola i creada després que l’Estat<br />
de la “democràcia” els restituís bona<br />
part dels béns confiscats.<br />
A les “masies” actuals, bastides<br />
durant el franquisme, no hi trobareu<br />
gaires pesos pesants de la cultura<br />
(però sí bastants mediocres i impostors),<br />
ni falta que fa: “vamos a<br />
lo que vamos”. Una de les més conegudes<br />
és El Colegio de Nuestra<br />
Señora del Pilar (Colegio del Pilar,<br />
“para los amigos”). Un té la sensació<br />
que alguns dels pares i mares<br />
que inverteixen diners en formació<br />
en aquestes escoles, no només<br />
busquen qualitat i exclusivitat, sinó<br />
especialment que els seus fills coneguin<br />
i es relacionin amb els qui, de<br />
grans, dirigiran una part important<br />
del país, que es connectin ja de ben<br />
petits a la xarxa de coneixences (probablement<br />
algunes formaran part<br />
de “l’ectoplasma”) i que aprenguin<br />
a bellugar-s’hi. Per a molts ha estat<br />
3) http://www.fundacionginer.org/boletin/<br />
boletin.htm<br />
4) http://www.fundacionginer.org/index.htm<br />
la porta. El Colegio del Pilar va ser<br />
fundat per l’Orde de Maria (Padres<br />
Marianistas) a principis del segle<br />
XX. Al 1921 es va traslladar a l’edifici<br />
actual del carrer Castelló (paral·lel a<br />
la Calle Serrano): un impressionant<br />
palau neogòtic que van comprar a<br />
una duquessa. En poc temps i especialment<br />
durant el franquisme es va<br />
convertir en “masia” (molt probablement<br />
sense que els mateixos frares<br />
que la regenten ho pretenguessin),<br />
molt més encarada al poder que a<br />
la intel·lectualitat. Us recomano que<br />
consulteu la llista dels exalumnes<br />
més famosos a la Wikipedia (busqueu-hi<br />
“Escuela del Pilar, Madrid”;<br />
si ho busqueu al Google, us sortirà<br />
a les primeres entrades). Aquí us<br />
en poso un tast: Juan Abelló, José<br />
María Aguirre (President del Banco<br />
Guipuzcoano), Luis María Anson,<br />
Rafael Arias-Salgado, José María<br />
Aznar, Juan Luis Cebrián, Alberto<br />
Cortina, Antonio Garrigues Walker,<br />
Alfredo Pérez Rubalcaba, Fernando<br />
Sánchez Dragó, Fernando Savater,<br />
Javier Solana, Alfonso Ussía, José<br />
Luis Malo de Molina Martín-Montalvo<br />
(director general del Banc d’Espanya<br />
(1992–2012)), Carlos March, José<br />
Ignacio Wert... Si mireu la llista a la<br />
wikipedia veureu que la majoria dels<br />
noms tenen el propi enllaç; si els<br />
seguiu, entrareu al laberint. Pareu<br />
compte i no us hi perdeu! No cal dir<br />
que el fet d’anar a una determinada<br />
escola i conèixer determinada gent<br />
no determina de cap manera la moralitat<br />
de les persones (no les fa ni<br />
més bones ni més dolentes), però<br />
dóna contactes i facilitats a aquells<br />
que les busquen.<br />
A Madrid hi ha altres institucions<br />
d’ensenyament també molt conegudes<br />
i al meu gust molt més simpàtiques<br />
que l’anterior. Un exemple,<br />
Opinió<br />
41<br />
l’Instituto Ramiro de Maeztu, els<br />
alumnes del qual, grans aficionats al<br />
bàsquet, als anys 60 van ser la llavor<br />
del famós Club de Bàsquet “Estudiantes”.<br />
Al mateix temps, altres alumnes<br />
més donats a la música creaven<br />
grups musicals. I alguns de famosos,<br />
com “Los Pekenikes”. Potser és<br />
per això que cada dia, quan obro el<br />
diari i hi veig notícies de corrupció,<br />
sobresous de calé negre tret d’extorquir<br />
empresaris i de saquejar l’Erari<br />
Públic amb l’excusa de finançar el<br />
partit (efluvis de l’ectoplasma), em<br />
fa l’efecte que sento la música de<br />
“Embustero y bailarín”.<br />
Dins d’un ambient de corrupció generalitzada,<br />
estructural, no només la<br />
putrefacció és per tot arreu, sinó que<br />
l’honradesa i la decència esdevenen<br />
les armes més poderoses, perilloses<br />
i demolidores per al sistema.<br />
Cap cúpula de poder corrupta mai<br />
consentiria tenir un membre honest<br />
i immaculat que hi posés el nas; fóra<br />
una amenaça potencial massa gran<br />
per a la subsistència del grup. Per<br />
això en un sistema corrupte és molt<br />
difícil trobar-hi excepcions: una de<br />
les condicions implícites per entrar-hi<br />
és compartir l’empastifament, mossegar<br />
la poma i llepar; és a dir, fer-se<br />
còmplice. És el ritual imprescindible<br />
d’iniciació.
42<br />
barret picat FEBRER 2013<br />
Opinió<br />
No m’he dedicat a revisar l’agenda<br />
ni a portar una comptabilitat,<br />
tanmateix és molt probable que<br />
2012 hagi estat l’any on he viscut<br />
més vagues, actes cívics, marxes,<br />
concentracions i manifestacions. He<br />
participat a dues vagues generals<br />
amb impressionants assistències i<br />
espectaculars consignes, una vaga<br />
sectorial d’ensenyament, actes amb<br />
la PAH on vam impedir un desnonament<br />
i propiciar un avergonyiment<br />
públic a Bankia, he fet xerrades a<br />
pobles, viles i ciutats on he contribuït<br />
a explicar el guió pervers de<br />
la despossessió col·lectiva a què<br />
ens condemnen la casta dirigent<br />
de Barcelona, Madrid, Brussel·les o<br />
Zurich; he anat a marxes a la recerca<br />
de dignitat; assemblees d’indignats;<br />
grans manifestacions concloses<br />
amb el cant comú, compartit i emocional<br />
de Els Segadors i L’Estaca; he<br />
estat en concentracions de milers o<br />
desenes de milers de persones en<br />
una ciutat benestant i tranquil·la,<br />
com Girona, que no ultrapassa els<br />
100.000 habitants, tot compartint<br />
una ràbia continguda amb grans i<br />
petits, treballadors, petits empresaris<br />
i aturats; he dictat conferències públiques<br />
sobre el nostre passat més<br />
recent; he fet sentir la meva veu en<br />
actes de l’Assemblea Nacional Catalana,<br />
tertúlies professionals, debats<br />
anònims, radiofònics o televisius<br />
on la gent normal, com ara jo, hem<br />
Temps interessants<br />
Xavier Díez<br />
defensat l’enderrocament del sistema<br />
capitalista (i sense que ningú<br />
no s’hagi sorprès ni es preocupés<br />
sobre la meva salut mental), he donat<br />
explicacions en anglès i francès<br />
sobre la nostra situació a Londres i<br />
Montpellier, he parlat clar i català a<br />
qui estigués disposat a escoltar-me,<br />
i finalment, he gaudit de l’honor històric<br />
d’haver estat a la manifestació<br />
més multitudinària de la història de<br />
Catalunya, un més entre el milió i mig<br />
de ciutadans del país reclamant, no<br />
només la independència del nostre<br />
país, sinó la voluntat de participar, en<br />
peu d’igualtat, en la forja d’una nova<br />
nació més lliure, més pròspera, més<br />
desvetllada i feliç.<br />
Certament, com el comú dels mortals,<br />
no sóc immune a l’onada de<br />
pessimisme i desolació que estreny<br />
la nostra ànima. Malauradament,<br />
disposar de més informació que la<br />
mitjana no contribueix precisament<br />
al meu optimisme. És més, per primera<br />
vegada en molts anys, he decidit,<br />
de manera voluntària, moderar<br />
el consum de premsa escrita (no per<br />
estalvi, sinó per salut). Tanmateix, i<br />
precisament per la meva formació,<br />
sóc conscient de la transcendència<br />
(i perills) de l’actual situació. I precisament,<br />
per la meva formació, també<br />
sóc conscient que el pitjor error en<br />
situacions com l’actual, consisteix<br />
a abaixar els braços, a esperar<br />
que altres estrenyin les regnes del<br />
present, a renunciar a reclamar la<br />
nostra obligada participació en la<br />
construcció del futur.<br />
Som en allò que tècnicament es podria<br />
definir, com a “cruïlla històrica”,<br />
un d’aquests moments en què sembla<br />
que els esdeveniments s’acceleren,<br />
i les petites accions individuals<br />
posseeixen major transcendència<br />
de la que podríem imaginar, que la<br />
suma de petits gestos poden suposar<br />
la força col·lectiva d’una revolució.<br />
Malgrat que corrents tel·lúrics<br />
voldrien arrossegar-nos vers els<br />
esculls de la globalització, malgrat<br />
que, ni individualment ni col·lectiva<br />
semblem viure els nostres millors<br />
moments, som en dies decisius, i<br />
és obligació nostra nedar amb tota<br />
la força possible contra la força de la<br />
marea, i cercar palmeres en l’horitzó.<br />
Les petites accions, els petits gestos,<br />
els nostres pensaments i fets, al<br />
cap i a la fi, són els que marquen, el<br />
paisatge que tots voldríem dibuixar<br />
i hauríem de pintar de colors. En<br />
moments com aquests, malgrat que<br />
costi un món sisífic sobreposar-se a<br />
tanta pressió, és quan hem d’aprendre<br />
a actuar amb transcendència.<br />
Perquè, potser el que passa és que<br />
entrem en una nova dimensió, una<br />
nova fase històrica, potser única,<br />
almenys per a una generació. Som<br />
en una Transició vers el desconegut<br />
en uns temps interessants. Potser<br />
massa i tot.
clínica veterinària<br />
experiència i vocació...<br />
experiència i vocació...<br />
973 92 71 98<br />
973 92 71 98<br />
Neovet’s<br />
www.neovets.cat<br />
www.neovets.cat c/ Via Lacetània, 6<br />
facebook.es/neovets<br />
c/ 25300 Via Lacetània, TÀRREGA6<br />
25300 TÀRREGA<br />
facebook.es/neovets<br />
Neovet’s<br />
INAUGURACIÓ<br />
INAUGURACIÓ<br />
9 DE MARÇ<br />
9 DE MARÇ<br />
...ells ho saben agrair<br />
...ells ho saben agrair<br />
BOMBERS<br />
BOMBERS<br />
Neovet’s<br />
Neovet’s
44<br />
Nadales del Sitjar<br />
QUINTA 81<br />
Plantats: Jordi Pons, Marc Vidal, Jordi Guillem, Jordi Pérez, Marc Sanchez, Gerard Balcells, Eva<br />
Macià, Marta Altisent, Gemma Fabregat, Marta Roig, Ivan Teixidó, Anna Padullés, Albina Aldomà.<br />
Asseguts: Gerard Mas, Robert Porta, Gerard Farré, Jordi Martí, Mireia Díaz, Josep Castells, Anna<br />
Nabau, Ivan Mata i Elena Gispert.<br />
44 barret picat FEBRER 2013<br />
Escola de Música a l’Auditori<br />
Concert Escola de Música<br />
Concert Escola de Música<br />
Fotos: Escola Música, M. Rodés, E. Llauet
L’endevinaire i la lluna en flames<br />
Amb la primera llum de l’alba es pot<br />
distingir una figura humana dalt de<br />
tot del palau. És ell, el Tirà.<br />
L’home més odiat del regne, des<br />
de la gran balconada del seu palau,<br />
cada dia contempla la sortida i la<br />
posta del sol. I no és per una qüestió<br />
poètica ni de cap reducte de bondat<br />
personal; ell vol que el poble noti la<br />
seva presència, la seva mirada inquisidora<br />
que tot ho abasta. El poble ha<br />
de sentir la por quan alci la vista per<br />
a mirar el palau.<br />
Com en qualsevol tirania és perillós<br />
parlar; les parets tenen ulls i orelles<br />
i les indiscrecions es poden pagar<br />
amb la més cruel de les tortures i<br />
fins i tot amb la mort.<br />
Ja fa molts anys que dura l’opressió<br />
del Tirà i no sembla haver-hi esquerdes<br />
en el seu poder. Endebades<br />
s’han provat atemptats i revoltes<br />
contra la seva persona però les<br />
repressions han estat duríssimes,<br />
salvatges, i ell, cada cop, n’ha sortit<br />
més enfortit.<br />
Apropem-nos a aquest home de<br />
mirada freda i despietada que contempla<br />
com desperta la ciutat amb<br />
una sinistra ganyota de menyspreu.<br />
Els seus ulls de voltor recorren els<br />
carrers i les places atents a qualsevol<br />
moviment. Després, ressegueixen<br />
les muralles i les vigilades portes<br />
d’entrada, i s’allunyen camp a través<br />
fins al riu, encara envoltat d’una boirina<br />
fina que no trigarà a desaparèixer.<br />
Hi ha una cosa que preocupa a<br />
aquest home poderós i malvat, una<br />
cosa que li treu la son. No parlem<br />
dels seus crims ni de cap mena de<br />
remordiment de consciència. Li preocupa<br />
la mort, la seva mort.<br />
Jaume Balcells Palou<br />
Ara que ja fa temps que té el regne<br />
sota els seus peus, que té el poder<br />
absolut, que es troba fort i segur, el<br />
neguiteja que això no pugui durar<br />
sempre.<br />
* * *<br />
Lluny del palau, en la part sud de<br />
la ciutat, dos amics mantenen una<br />
conversa secreta:<br />
–Saps que t’hi jugues la vida... Encara<br />
et pots fer enrere! –diu l’home<br />
anomenat Taico.<br />
–No! Ja és massa tard! A hores d’ara<br />
ja li han d’haver arribat veus de la<br />
meva existència. Ja sóc “l’endevinaire”.<br />
Em vindrà a buscar...<br />
–Estic amb tu, ja ho saps. T’ajudaré<br />
fins al final però ¿vols dir que no s’ho<br />
ensumarà?... és molt astut.<br />
–Jo també, amic meu, jo també. És<br />
una partida d’escacs, una partida a<br />
mort. –diu el que anomenen “l’endevinaire”.<br />
* * *<br />
Els rumors són com un foc sense<br />
control. El rumor que hi ha un endevinaire<br />
a la ciutat creix dia darrere<br />
dia. La gent, inculta i supersticiosa,<br />
es mostra desconcertada davant de<br />
l’aparició d’aquest nou personatge:<br />
–Diuen que sap el dia de la mort de<br />
cada un de nosaltres! –comenta una<br />
dona al mercat.<br />
–Bajanades! Això només ho sap<br />
Déu! –li replica una altra.<br />
A, sí! Pregunta-li a la dona del ferrer, a<br />
qui li va predir la mort del seu pare...<br />
–Sí, també va avisar de la mort del<br />
meu germà petit –intervé una altra<br />
dona mig plorosa– i del vell pastor<br />
de casa Abatres...<br />
Literatura<br />
45<br />
Entre fets i suposicions el rumor creix<br />
i... les parets tenen ulls i orelles...<br />
* * *<br />
–Porteu-lo davant meu! –cridà el<br />
Tirà– No m’agraden els farsants. Si<br />
no és cert el que diu, no veurà la<br />
sortida del sol.<br />
–Senyor, no pot ser perillós? –s’atreví<br />
a preguntar el capità de la guàrdia.<br />
–Perillós? Un home sol? Escorcolleu-lo<br />
de dalt a baix! Vigileu que no<br />
porti cap punyal –va ordenar el Tirà–.<br />
El vull veure al migdia!<br />
–A les seves ordres, senyor.<br />
–Potser avui tindrem la distracció<br />
d’una execució –va comentar, amb<br />
to burlesc, el Tirà mentre la guàrdia<br />
s’allunyava.<br />
* * *<br />
Tal i com havia ordenat el Tirà, al<br />
migdia, l’endevinaire va ser portat a<br />
palau. La guàrdia personal del Tirà el<br />
va escorcollar minuciosament. Res.<br />
Només portava un saquet de terra i<br />
una gerra amb vinagre.<br />
L’home era prim, d’estatura mitjana<br />
i d’aspecte inofensiu. Tenia un aire<br />
tranquil i bondadós. Destacaven els<br />
seus ulls blaus i unes mans magres,<br />
de dits estirats i ungles llargarudes.<br />
–Espero que no em facis perdre el<br />
temps! –cridà el tirà a manera de<br />
presentació.<br />
–Estic al seu servei, excel·lència.<br />
–M’han dit que pots predir quan arribarà<br />
la mort a cada persona.<br />
–No és una cosa que m’agradi fer,<br />
però hi ha gent que m’ho demana i<br />
jo els dic quan arribarà la seva mort...<br />
El Tirà era desconfiat de mena i<br />
malgrat l’aspecte pacífic del nou
46<br />
barret picat FEBRER 2013<br />
Literatura<br />
vingut decidí posar-lo a prova. A un<br />
senyal seu, la guàrdia va fer entrar<br />
un home que esperava en una altra<br />
sala. L’home anava ben vestit, però<br />
es notava desconcertat.<br />
–Pots endevinar el dia de la mort<br />
d’aquest amic meu?<br />
–Faré el que em demaneu, excellència.<br />
L’endevinaire situà a l’home, que es<br />
mantenia silenciós, al mig de la sala.<br />
Demanà que li apropessin el saquet<br />
de terra que havia portat amb ell. Va<br />
anar tirant la terra al sòl de la sala tot<br />
fent una mena d’el·lipse que envoltava<br />
a l’home. Tot seguit va ruixar la<br />
terra amb vinagre.<br />
Quan va acabar va entrar dins de l’ellipse<br />
i digué a l’home: –Ara us agafaré<br />
molt fort dels braços, gairebé us<br />
faré mal. M’heu de mirar fixament als<br />
ulls i deixar la ment en blanc.<br />
L’endevinaire agafà a l’home ben just<br />
per sobre dels colzes tot mirant-se’l<br />
fixament. L’home ara semblava<br />
espantat, però l’endevinaire estava<br />
immòbil, concentrat en els ulls de<br />
l’altra persona.<br />
Al cap d’uns moments deixa els braços<br />
de l’home i es quedà pensatiu.<br />
Tot seguit el tornà agafar i, de nou,<br />
es concentrà en la mirada de l’home.<br />
Quan el tornà a deixar, l’endevinaire<br />
semblava dubitatiu, insegur.<br />
Tel. 610402795<br />
Camí dels Arcs, s/n - 25240 Linyola<br />
www.centreequestrelliriblau.com<br />
–I bé? Què ha vist el nostre endevinaire?<br />
O és que no heu vist res?<br />
–Sí que he vist però, abans d’explicar-ho,<br />
us voldria demanar que el<br />
vostre amic es retirés.<br />
A un lleu gest del Tirà, la guàrdia<br />
s’emporta l’home a un altre lloc.<br />
–Em sap greu de dir-vos-ho però el<br />
vostre amic no viurà massa. Ho he<br />
mirat dues vegades i en cap cas he<br />
vist que pogués acabar l’any. De fet<br />
dubto que pugui acabar el mes. Em<br />
sap greu!<br />
–Maleït d’endevinaire! Sí que ets<br />
bo! Has de saber que aquest no és<br />
un amic meu, és una escòria rebel<br />
que morirà a la forca d’aquí dues<br />
setmanes. L’he fet vestir bé per enganyar-te.<br />
Si li haguessis pronosticat<br />
llarga vida l’hagués fet matar ara mateix,<br />
davant teu i tu no n’haguessis<br />
sortit gaire ben parat! –va afegir entre<br />
sorolloses rialles.<br />
–El seu destí està escrit als seus<br />
ulls...<br />
El Tirà parà de riure i mirà seriós a<br />
l’home dels ulls blaus.<br />
–Ara em toca a mi. Diguis la veritat,<br />
si vols tornar a veure la llum del sol!<br />
–amenaçà el Tirà.<br />
–Només hi ha una resposta, només<br />
hi ha una veritat i us prometo que us<br />
la diré encara que em costi la vida.<br />
L’endevinaire va repetir l’operació de<br />
la terra i del vinagre.<br />
–Per què aquesta terra?<br />
–Venim de la terra i tornem a la<br />
terra... M’ajuda a concentrar-me, a<br />
veure el camí.<br />
–M’esteu deixant el palau ben brut!<br />
–Ho sento! Ara us agafaré ben fort<br />
dels braços. Notareu les meves<br />
ungles en la vostra pell, potser us<br />
faré una mica de mal, però no heu<br />
de témer res. Concentreu-vos en els<br />
meus ulls.<br />
L’endevinaire retirà les mans dels<br />
braços del Tirà. Dubtà un instant i<br />
digué:<br />
–Tornem a repetir-ho. Concentreu-vos,<br />
penseu només en els meus<br />
ulls.<br />
El tornà a deixar anar i es quedà<br />
pensatiu.<br />
–Què? Què me’n dius?<br />
–No ho puc precisar...<br />
–Com què no ho pots precisar!? Què<br />
et passa, ara!?<br />
–Són molts anys, excel·lència, molts<br />
anys! En qualsevol cas viureu més<br />
de cent anys... però no ho puc precisar<br />
més.<br />
–Més de cent anys? Segur? Si encara<br />
t’hauré de pagar pels teus serveis!<br />
–va dir el Tirà amb un to satisfet.<br />
Escola d’Equitació · Classes d’iniciació a partir de 7 anys · Classes de perfeccionament per tot tipus de genets<br />
Rutes a cavall per l’Estany d’Ivars i rodalies · Estades per nens i nenes en edat escolar · Hípica en general
–Sí, més de cent anys, tret que vegeu<br />
la lluna en flames...<br />
–La lluna en flames!? Què és aquesta<br />
insolència?<br />
–Oh! Disculpeu excel·lència, no he<br />
volgut faltar. Això és com dir: tret<br />
que les vaques volin o que els peixos<br />
caminin... un impossible.<br />
–La lluna en flames! Ets ben boig<br />
endevinaire, però m’has servit bé.<br />
Et deixaré viure i et donaré una recompensa.<br />
–Havent-vos servit a vos ja em sento<br />
recompensat, excel·lència.<br />
* * *<br />
C/ Salmerón, 3 — 25240 LINYOLA<br />
Tel. 973 57 52 27<br />
Han passat unes hores . Ja fosqueja.<br />
Els dos amics, l’anomenat Taico i el<br />
ara conegut com “l’ endevinaire” es<br />
troben a dalt dels turons que tanquen<br />
la part est de la ciutat.<br />
–Ha sortit bé, el Tirà no té ni un parell<br />
d’hores de vida! –diu l’endevinaire.<br />
–Però, com? Com ho has fet? N’estàs<br />
segur?<br />
–Sí. Verí. Verí amb un fibló amagat<br />
en una ungla postissa. L’he punxat<br />
dues vegades.<br />
–Però, no ha notat la punxada? Com<br />
pot ser?<br />
–El premia molt amb les ungles<br />
verdaderes, gairebé les clavava. Li<br />
havia de fer una mica de mal, però<br />
ja l’havia advertit...<br />
–I la terra, per què li has empastifat<br />
la sala de terra?<br />
–Era l’única manera d’amagar l’ungla<br />
postissa i el fibló. Calia treure-la<br />
per punxar-lo. He tingut sort, no<br />
l’han vist...<br />
–I aquesta fama d’endevinaire? De<br />
veritat que saps quan es morirà la<br />
gent?<br />
–No em facis riure! Pagava a la<br />
gent de confiança que havien tingut<br />
alguna mort a la família per a que<br />
diguessin que jo els ho havia pronosticat<br />
abans. Era perillós, perquè<br />
algú em podia trair, per això no vaig<br />
Literatura<br />
47<br />
fer gaires auguris. La resta ho van fer<br />
els rumors, la gent.<br />
–Com vas saber que l’home no era<br />
un amic seu?<br />
–Estava espantat. Ben segur que li<br />
havien prohibit parlar, però els ulls<br />
el delataven. Vaig sospitar la fi que<br />
li tenia reservada i que no era gaire<br />
llunyana.<br />
–I ara, què hi fem a dalt d’aquest<br />
turó? Per què vols fer aquest foc?<br />
–Ho tinc tot ben calculat. Veus, ara<br />
comença a sortir la lluna. Aquest<br />
gran foc quedarà ben bé al davant<br />
de la lluna. Des del palau, per uns<br />
moments, el Tirà veurà la lluna en<br />
flames. Vull que s’assabenti que se<br />
li apropa la mort, que no l’he enganyat<br />
del tot.<br />
* * *<br />
El Tirà no es troba bé. Té una suor<br />
freda i una ardor a la panxa. Surt a la<br />
balconada a prendre l’aire. La closca<br />
de la lluna plena ja espia darrere del<br />
turó. De sobte el cim del turó sembla<br />
encendre’s. Algú hi fa un gran foc.<br />
Aleshores veu “la lluna en flames” i<br />
descobreix, horroritzat que morirà<br />
aquella mateixa nit. El verí i la por a<br />
la mort el paralitzen. Queda repenjat<br />
a la barana com un ninot de drap.<br />
Mira a la lluna envoltada de flames<br />
i murmura sense forces: –Maleït<br />
endevinaire!<br />
Av. de la Mediterrània, 68-69 – 25241 GoLMÉS (Lleida)<br />
Tel./Fax 973 60 01 03<br />
xapaipinturamarpri@gmail.com
48<br />
barret picat FEBRER 2013<br />
Literatura<br />
Biblioteca Salvador espriu<br />
Promoció de la lectura<br />
(2013)<br />
Ja de ple en el nou any, la biblioteca<br />
continua activament amb la seva<br />
missió d’assegurar als ciutadans el<br />
dret d’accés a la lectura i estableix<br />
tot un programa d’accions amb l’objectiu<br />
de promocionar tant la lectura<br />
com l’hàbit lector entre el públic de<br />
totes les edats. Per això, la biblioteca<br />
desplega una tipologia d’activitats<br />
força variada.<br />
D’entrada, és fàcil distingir entre les<br />
activitats per al públic infantil i juvenil<br />
i les activitats per al públic d’adult.<br />
I si es comença parlant de les activitats<br />
dirigides als nens i nenes,<br />
permeteu que faci un comentari<br />
sobre la darrera sessió de l’hora del<br />
conte de la biblioteca. Com ja sabeu,<br />
Sílvia Palazón va ser a Linyola,<br />
a les vigílies del passat Nadal, per<br />
explicar un conte que va permetre<br />
endinsar-nos en el seu món màgic<br />
i apassionant i, alhora, afavorir la<br />
reflexió sobre valors tan essencials<br />
com la importància de l’amistat, la<br />
solidaritat,l’esforç...<br />
Pel que fa a les propostes per al<br />
públic adult, l’actualitat marca sovint<br />
Montserrat Espina Bellet<br />
Imatges de l’Hora del Conte amb Sílvia Palazón<br />
la temàtica de les xerrades, exposicions...<br />
En aquest sentit, la biblioteca inicia<br />
de nou el cicle d’exposicions<br />
d’aquests darrers anys. A més, amb<br />
la voluntat de refermar el compromís<br />
com a biblioteca pública envers<br />
la cultura, la biblioteca comença,<br />
doncs, l’any acollint l’exposició –<br />
“Escriure en temps difícils” des<br />
del 6 fins el 22 de febrer.<br />
Una exposició itinerant i de petit<br />
format de la Institució de les Lletres<br />
Catalanes i el Servei de Bibliote-<br />
Cansaladeria<br />
Artesana<br />
M a Teresa<br />
Elaboració Artesana<br />
Pons i Arola, 35 - 25240 LINYOLA - Tel. 973 57 56 64
ques i que és<br />
comissariada<br />
per Josep-<br />
Francesc Delgado.<br />
Una mostra<br />
que és un<br />
homenatge a<br />
aquests quatre<br />
escriptors:<br />
Avellí Artís-<br />
Gener, Josep<br />
Ferrater Mora,<br />
Pere Calders<br />
i Joan Sales<br />
amb motiu<br />
dels cent anys de naixement (1912-<br />
2012).<br />
I segueixen les exposicions<br />
ja que al mes de<br />
marc i entre l’11 i el 21,<br />
la biblioteca acull “Els<br />
Valors de la biblioteca”.<br />
Una iniciativa del Servei<br />
de Biblioteques i la<br />
Central de Biblioteques<br />
de Lleida i la col.laboració<br />
del fotògraf Josep<br />
Algans.<br />
La mostra, per a tots<br />
els públics, està formada<br />
per cinquanta fotografies preses<br />
en el dia a dia de diferents biblioteques<br />
del Sistema de Lectura Pública<br />
de Catalunya.<br />
Les imatges mostren com són les<br />
nostres biblioteques públiques, què<br />
fan, qui i com les utilitza.<br />
Una oportunitat per conèixer la<br />
biblio teca pública en general així<br />
com els serveis de la biblioteca de<br />
Linyola en el seu dia a dia.<br />
A l’hora d’establir una bona distribució<br />
temporal de les activitats per<br />
tal d’incrementar-ne l’eficàcia, va bé<br />
establir una certa periodicitat. Així, la<br />
gent ja les espera. Un clar exemple<br />
és a l’abril, amb la celebració de la<br />
festa de Sant Jordi, el dia del llibre.<br />
La biblioteca repeteix amb l’Exposició<br />
de Novetats bibliogràfiques i<br />
audiovisuals i l’Hora del Conte de<br />
Sant Jordi.<br />
I ja per concloure,<br />
si parlem d’accions<br />
o actuacions<br />
que contribueixin a<br />
“llegir més i millor”,<br />
recordem que ja ha<br />
començat l’any Espriu<br />
i que es celebra<br />
amb motiu del centenari<br />
del naixement<br />
de l’escriptor.<br />
Recordem que la biblioteca<br />
de Linyola<br />
duu el seu nom. Salvador Espriu,<br />
una de les figures cabdals de les<br />
lletres catalanes del segle XX, serà<br />
Literatura<br />
49<br />
un dels protagonistes d’enguany tant<br />
a llibreries, biblioteques... De fet, hi<br />
ha previstes activitats diverses a dins<br />
i fora de Catalunya.<br />
Disposem-nos a recuperar, també a<br />
Linyola, la figura d’Espriu tot gaudint<br />
amb l’obra del creador del mite de<br />
Sinera!.<br />
La biblioteca comença l’any posant-vos<br />
a disposició una selecció<br />
de les seves obres a “l’aparador<br />
Salvador Espriu”. Més endavant, us<br />
proposarem més activitats. I com<br />
sempre, i si voleu seguir amb puntualitat<br />
les activitats de la biblioteca,<br />
ja sabeu que podeu consultar el seu<br />
bloc http://bibliolinyola.blogspot.<br />
com.es/.<br />
Bones lectures!<br />
LINYoLa
50<br />
CONTE<br />
barret picat FEBRER 2013<br />
Literatura<br />
I UN NOI QUe VOL<br />
MARXAR<br />
Corrien els anys de 1700, Catalunya<br />
estava sota l’opressió dels monarques<br />
espanyols i es veia privada del<br />
més essencial.<br />
A la capital del Segre, una família de<br />
comerciants lluitava amb totes les<br />
forces per a mantenir, amb penes i<br />
treballs, el seu negoci de vins, queviures<br />
i roba del carrer Major.<br />
El Bepet, que era un noi molt jove i<br />
decidit, fill del matrimoni, ja n’estava<br />
fart d’aquella situació.<br />
–Ja no aguanto més!, els hi digué als<br />
pares, el Josep i la Caterina, aquesta<br />
reialesa ens deixarà més nets que<br />
les fulles dels arbres, quan acaba<br />
de ploure.<br />
–I què penses fer, doncs? –li replicà<br />
el pare.<br />
–Doncs mireu estimats pares, no vos<br />
disgusteu, jo havia pensat canviar<br />
d’aires.<br />
–Però on aniràs, contestà la mare,<br />
si ací hi ha fam, a la resta del país hi<br />
deu haver gana...<br />
–No, no em vull quedar pas a Espanya,<br />
jo vull anar a l’altre costat del<br />
món.<br />
–Ja, ja!, se’n va riure el pare, i com<br />
t’ho faries per travessar l’oceà... ets<br />
molt jove..! no coneixes ningú i no-<br />
La camamilla de Linyola<br />
cura tota sola<br />
El rei bepet i de Lleida<br />
Joan Gesé<br />
saltres no tenim diners per a pagar-te<br />
una travessia com aquesta.<br />
–No vos preocupeu, ja m’espavilaré<br />
i com que tinc ganes de treballar no<br />
m’ha de faltar res...<br />
Aquella nit, el Josep i la Caterina<br />
no varen tancar els ulls pensant<br />
amb la decisió que havia pres el<br />
seu fill Bepet, però la carta ja estava<br />
jugada.<br />
Ja era fi de mes, i el senyor Tomàs<br />
arribava a Lleida amb el seu carruatge,<br />
estirat per sis cavalls, portava<br />
les mercaderies que li encomanaven<br />
els botiguers de comarques.<br />
Després de descarregar tota la mercaderia<br />
encomanada i veient que<br />
s’anava fent tard, el senyor Josep<br />
convidà al recader a sopar i dormir<br />
com havia fet altres vegades. Quan<br />
ja estava a punt d’anar a dormir, el<br />
pare d’en Bepet l’hi digué al senyor<br />
Tomàs:<br />
–Senyor Tomàs, l’hi voldria demanar<br />
un favor molt personal, miri, aquest<br />
fill nostre ens ha deixat consternats,<br />
fa poc, ens ha dit que vol deixar el<br />
país per anar a veure noves terres,<br />
nosaltres ho veiem un disbarat, a la<br />
seva edat i sense saber on anirà a<br />
parar...<br />
–És veritat això, Bepet?<br />
–Sí senyor Tomàs –contestà decidit<br />
el noi.<br />
L’home es posà a riure amb tota la<br />
força del seus pulmons.<br />
–Ja saps els perills que comporta una<br />
aventura com aquesta?<br />
–M’ho penso...<br />
–Pensa que no t’espera gran cosa<br />
de bo!<br />
–Sí, però ací el futur també el veig<br />
negre. Els pares escoltaven amb el<br />
posat seriós.<br />
–Molt bé doncs ja que et veig tan decidit,<br />
penso donar-te un cop de mà.<br />
Al Bepet se li va il·luminar el rostre.<br />
Ja havia pujat el primer esglaó!.<br />
–Mira valent, d’ací un parell de dies<br />
marxarem cap a Barcelona i vindràs<br />
a viure a casa meva, fins que arribi el<br />
capità Mc Gregor amb el seu vaixell<br />
de mercaderies, és bon amic meu i<br />
bona persona, ell cuidarà de tu fins<br />
que arribis a bon port.<br />
–Veieu pares, les coses comencen a<br />
rodar bé, prepareu-me el sac amb les<br />
poques coses que necessito.<br />
La senyora Caterina esclatà amb un<br />
gran plor.<br />
–Tranquil·litzis senyora –li digué el<br />
senyor Tomàs, donant-li un copet<br />
a l’esquena–, això són coses del<br />
destí... i el destí és molt capritxós.<br />
Tinc el pressentiment que aquest noi<br />
arribarà molt lluny.<br />
Aquella nit no varen dormir tots el<br />
que tenien son.
II LeS AMÈRIQUeS<br />
Ja feia uns dies que el noi lleidatà es<br />
trobava a la capital catalana, i per fi<br />
va arribar el gran vaixell anglès que<br />
capitanejava el senyor Mc Gregor.<br />
–Mira noi, no et cobraré el viatge<br />
–li digué el mariner al jove, després<br />
que el seu amic Tomàs, els hagués<br />
presentat i explicat la situació –però<br />
et faré treballar molt, què et sembla?<br />
–Bé, em sembla bé –contestà satisfet<br />
el Bepet sens dubtar ni un instant.<br />
–Així m’agrada noi, seràs un bon<br />
mariner.<br />
Aquell matí de diumenge del mes de<br />
juny li va quedar gravat a la memòria<br />
per tota la vida, mentre el Fúria dels<br />
Oceans s’anava allunyant de les<br />
costes catalanes empès pel vent<br />
marí que l’inflava les veles.<br />
Anava passant els dies i les setmanes,<br />
aquell noi que només havia vist<br />
l’aigua del Segre, ara observava la<br />
immensitat de l’oceà amb una actitud<br />
molt plaent.<br />
–Bepet... Bepet... desperta!<br />
El noi aixecà el cap del coixí amb cara<br />
de sobresalt al sentir les mans fredes<br />
del capità que l’hi tocaven la cara...,<br />
en aquell precís moment estava enmig<br />
d’un malson, on una banda de<br />
pirates els hi feia passar molt magres.<br />
–Ja, ja, veig que t’he espantat, potser<br />
no he fet bé de despertar-te així.<br />
–Si senyor Gregor! He passat una<br />
mala nit, entre el mareig d’ahir al<br />
vespre i els pirates aquesta nit..., i ara<br />
al veure la seva barba de tan a prop<br />
ja em pensava que els tenia a sobre.<br />
–Pots estar tranquil noi, aquest cop<br />
hem tingut una travessia tranquil·la.<br />
L’any passat vaig patir un abordatge<br />
amb la pèrdua de tot el carregament<br />
de cotó que duia a Anglaterra.<br />
–Aquesta és una feina molt arriscada...<br />
Literatura<br />
51<br />
–Mira, Bepet, tu ara comences la<br />
vida, amb el temps t’adonaràs<br />
que de risc n’hi ha a tot arreu,<br />
tot depèn de la manera com<br />
enfoquen les circumstàncies,<br />
i... de la sort, és clar...<br />
El Fúria dels Oceans ja arribava<br />
a les costes d’aquella<br />
llunyana terra, els mariners<br />
començaven a plegar veles,<br />
les gavines revoltillaven la<br />
nau per aprofitar les deixalles<br />
que la tripulació llançava per<br />
la borda.<br />
–Bé, noi, fins aquí el primer capítol<br />
de la teva aventura, ara encetaràs la<br />
segona i et desitjo molta sort.<br />
–Gràcies senyor Gregor, l’hi estic<br />
molt agraït per tot el que ha fet per mi.<br />
–Potser jo també te les he de donar<br />
a tu. Has treballat força i t’has portat<br />
com un home adult i sensat.<br />
El capità acompanyà al noi a una<br />
gran plantació de cotó de la qual<br />
coneixia el propietari i l’hi recomanà<br />
el Bepet amb especial interès que el<br />
tractés bé.<br />
Els anys, entre de pressa i lentament<br />
varen anar passant i el Bepet havia<br />
recollit una quantiosa fortuna, va<br />
obrir negocis per tot el continent i<br />
es convertí en un dels més grans<br />
exportadors de l’Amèrica, i va arribar<br />
el dia en què decidí que ja era hora<br />
de tornar a Lleida, doncs ja l’hi havia<br />
caigut els trenta vuit anys.<br />
III eL SOMNI<br />
Durant el llarg viatge de tornada, i<br />
després d’una forta tempesta que<br />
va moure amb molta violència el<br />
vaixell, tothom va quedar malparat,<br />
el Bepet va caure extenuat i prostrat<br />
en un profund son.
52<br />
barret picat FEBRER 2013<br />
Literatura<br />
El mes de maig ja era present al calendari,<br />
el Rei Bepet I de Lleida, es<br />
disposava a sortir del seu castell de<br />
la capital amb tot l’acompanyament<br />
de cavallers, carruatges, abanderats,<br />
guàrdies... i demés persones del seguici<br />
reial, per anar a fer la visita de<br />
costum que feia cada any als pobles<br />
de la província, és a dir, el seu imperi.<br />
Avui li toca visitar Linyola, poble de la<br />
Plana d’Urgell, que celebra la Festa<br />
Major, amb els balls de nit, sota la<br />
llum veneciana de les torxes.<br />
Cavalls i cavallers, s’anaven acostant<br />
cap a la població del lli. De sobte,<br />
quan mancava pocs minuts per<br />
entrar pel Portal de Lleida, una forta<br />
tempesta de pedra, vent i aigua, deixà<br />
la comitiva feta un nyap entrant al<br />
poble, desfigurats i malmesos.<br />
Els linyolencs es varen fer càrrec<br />
amb molta diligència de tots els cavallers<br />
i cavalls aixoplugant-los per<br />
totes les cases i establies.<br />
El rei Bepet es va allotjar a cal Verdurenc,<br />
una de les cases més antigues<br />
i més senyorials del poble, situada a<br />
la plaça de l’església. Tot hi estar ben<br />
allotjat amb tot els requisits que cal<br />
per atendre a un Rei, l’aiguat no l’hi<br />
havia sentit gens bé. Cap a primeres<br />
hores de la matinada, la febre se’l<br />
menjava de viu en viu, suava a raig fet.<br />
–Ai, ai..! quin mareig –exclamava–,<br />
no sé on sóc!<br />
La mestressa de la casa va anar a<br />
despertar al senyor metge i a l’apotecari<br />
per una visita d’urgència, més<br />
per moltes medicines, draps freds i<br />
d’altres remeis que l’hi aplicaren, el<br />
pobre home com més anava pitjor<br />
es trobava.<br />
–Com ho farem –exclamà aquella<br />
bona fent–. Si se’ns mort el Rei a<br />
casa no veure’m mai més el sol.<br />
De sobte a la mestressa, li vingué<br />
a l’esment els remeis de la senyora<br />
Treseta Miravall, una dona molt velleta<br />
que entenia de cures naturals i<br />
ungüents. Quan la Treseta va veure<br />
al Bepet, l’examinà de cap a peus i<br />
li digué...<br />
–No pateixis, Rei meu, que això l’hi<br />
curo abans que canti el gall aquesta<br />
matinada– i posant la mà dins d’una<br />
coixinera que s’havia endut de casa<br />
seva, puix era la seva farmaciola, va<br />
treure un puny de flors grogues amb<br />
pètals blancs i molt oloroses, era la<br />
famosa camamilla de Linyola que,<br />
encara avui, cura tota sola.<br />
Varen fer una infusió, el Rei se la va<br />
beure amb tres glopades i al cap<br />
de poca estona ja es va començar<br />
a trobar bé.<br />
Apuntava el dia, el gall ja començava<br />
a cantar, la gent del poble van<br />
ser matiners per a preparar la gran<br />
festa que s’havia de fer aquell dia<br />
en honor del Rei Bepet. Es varen<br />
matar porcs, pollastres, conills i<br />
no es van matar els gats, perquè<br />
es van escapar tots al veure aquell<br />
rebombori. Tot plegat va ésser una<br />
diada ben aprofitada per tots, ben<br />
tips, ben beguts i cap al vespre ben<br />
ballats a la placeta del castell. La<br />
gent cridava: Visca el nostre Rei!<br />
Visca el Rei Bepet!<br />
Senyor! Senyor! –el Bepet es despertà,<br />
tot xop de suor, sobtat per les<br />
paraules del mariner. Ja hem arribat<br />
a Barcelona, prepari’s, d’ací una hora<br />
baixarem a terra...<br />
En aquells moments, el Bepet, encara<br />
no sabia qui era ni on es trobava<br />
després de la nit passada de mals<br />
sons que l’hi havia regalat el mareig<br />
del dia anterior.<br />
IV LA CAMAMILLA De<br />
LINYOLA<br />
Per fi, l’home que venia d’Amèrica<br />
convertit en un multimilionari, arribà<br />
a Lleida. Els pares, no sabien el<br />
que els hi passava de contents que<br />
estaven, tants anys sense veure el<br />
seu fill i ara els arribava carregat de<br />
salut i de diners.<br />
Passats uns dies, el fill els hi digué<br />
als pares: M’he d’arribar a Linyola, hi<br />
tinc un negoci pendent.<br />
Aquell somni en el que feia de Rei<br />
Bepet, va intuir que era un somni<br />
premonitori, doncs aquelles floretes<br />
grogues que la senyora Treseta li<br />
va administrar per a curar-li aquella<br />
gran malura, podia ser objecte d’un<br />
gran negoci.<br />
Al preguntar per aquelles floretes<br />
grogues a la gent del poble, aquests<br />
l’hi varen donar tota mena d’explicacions<br />
assegurant-li que era una gran<br />
medicina.<br />
A l’empresari vingut d’ultramar, l’hi va<br />
faltar temps per comprar unes terres<br />
a Linyola i sembrar-les de camamilla.<br />
Al cap de dos anys, ja l’exportava<br />
a molts països, al temps que comprava<br />
més terres i anava ampliant el<br />
negoci, i es va inventar un licor fet<br />
de la mateixa herba, Camamilla de<br />
Linyola, el qual va arribar a guanyar<br />
premis internacionals en diferents<br />
exposicions.<br />
Aquest licor ha arribat fins als nostres<br />
dies i actualment a Linyola encara<br />
se’n fabrica, i segons diuen els entesos<br />
és un bon remei junt amb la flor<br />
seca, per a guarir empatxos i mals de<br />
ventre. Així és què si un dia no vos<br />
trobeu massa afinats, penseu que:<br />
La camamilla de linyola cura tota<br />
sola.
Naixença<br />
Qui sap si cruix<br />
el terra moll,<br />
la fulla fina,<br />
la branca morta,<br />
quan treus el cap<br />
de bosc endins.<br />
O si el silenci,<br />
prement-te el coll,<br />
t’empeny amunt<br />
i neixes mut<br />
com núvol blanc<br />
al mig del cel.<br />
Preny<br />
Tardor de seda:<br />
hi ha batecs sota els<br />
faigs,<br />
s’inflen els ceps.<br />
Poemes<br />
Bernat Huguet<br />
De nit<br />
Quan, fosca nit,<br />
sentim el llop<br />
—l’udol feroç,<br />
l’alè de sang,<br />
un tuf tot aspre—<br />
potser, qui ho sap,<br />
tremola el cep<br />
damunt d’un toll.<br />
Llenegueta<br />
Llenegueta primerenca,<br />
m’has untat els dits de mel.<br />
Si no fossis tan llemenca,<br />
em faries pujar al cel.<br />
Literatura<br />
Bernat Huguet* (Golmés,<strong>196</strong>3) és professor a l’Institut La Serra de Mollerussa. I membre del grup<br />
d’estudis Mascançà. Aquesta primavera publicarà el seu primer llibre de poemes “Bosc Endins”.<br />
Aquí en teniu un tast.<br />
Carlets<br />
Ferit novembre<br />
i en tarda rogenca,<br />
el sol cau vençut:<br />
l’alzina es dessagna<br />
damunt dels carlets.<br />
*Bernat Huguet va publicar uns poemes al Barret Picat núm. 31, de gener de 1985.<br />
Pels boscos d’Àusias<br />
53<br />
Com aquell qui a fembra humida s’atansa<br />
i atret, golós, per la càlida brasa<br />
pretén trobar-hi la mel del regal<br />
i obté només la fredor del rebuig,<br />
s’escau amb mi quan dins del bosc penetro<br />
creient sentir el suau ganyol del cep,<br />
que em veig sovint amerant-me d’aromes,<br />
omplint cistells, carregat de bolets,<br />
i en torno moix, amb el cap aplanat<br />
i amb la dolguda i amarga ganyota<br />
de qui ha trobat, il·lús, un bosc eixut.
54<br />
barret picat FEBRER 2013<br />
Racó verd<br />
els ocells de Linyola<br />
Roger Guillem Martí<br />
ENVERINAMENTS dE<br />
FAUNA, UNA dE LES<br />
PRINCIPALS CAUSES dE<br />
MORT NO NATURAL AL<br />
SEGLE XXI<br />
“Quercus” és la revista mensual<br />
degana de la premsa ambiental de<br />
la Península, creada al desembre<br />
de 1981, porta més de 30 anys<br />
ininterrompudament als quioscos.<br />
Especialitzada en divulgar treballs,<br />
articles i reportatges sobre observació,<br />
estudi i defensa de la Natura,<br />
s’estructura en quatre apartats: “Estudio”,<br />
on s’hi engloben els estudis<br />
científics, “Observatorio”, notícies<br />
de natura relacionades amb cada<br />
època de l’any, “Conservación”,<br />
amb temes d’actualitat tant nacionals<br />
com internacionals, i “Opinión”,<br />
amb articles dels col·laboradors<br />
habituals i també dels lectors.<br />
Així al costat d’interessants estudis<br />
i descobriments científics, reportatges<br />
de paratges naturals, mesures<br />
de conservació, observacions interessants<br />
de fauna i flora, trobem<br />
lamentables notícies d’atemptats al<br />
medi ambient. La constant aparició<br />
de casos d’enverinament, més propis<br />
de mitjans del segle passat quan<br />
era una pràctica fins i tot premiada,<br />
ha motivat la redacció del present<br />
article.<br />
Només al número de febrer de<br />
“Quercus” podem llegir la notícia<br />
d’un enverinament massiu en duess<br />
àrees de caça de Navarra, on<br />
s’han trobat mortes més de 120<br />
aus rapinyaries, entre les quals hi<br />
ha milans reials i negres, aufranys,<br />
arpelles vulgars i voltors comuns. La<br />
mort d’un llop i una àguila imperial<br />
a Castella i Lleó. Un estudi sobre<br />
l’enverinament de milans reials a<br />
Mallorca, on durant 12 anys d’un<br />
projecte de seguiment per la recuperació<br />
d’aquesta espècie a l’illa<br />
s’ha detectat 35 individus morts<br />
per verins. En aquest estudi s’ha<br />
observat que l’enverinament va<br />
ser la causa del 43% de morts de<br />
milans reials al primer any de vida,<br />
mentre que en individus adults és<br />
el responsable de la mort del 76%<br />
d’individus detectats. Finalment, 6<br />
àguiles imperials van ser notícia per<br />
un altre enverinament a Ciudad Real.<br />
C/ President Macià, 7<br />
25230 MOLLERUSSA (Lleida)<br />
L’ús de verins per a la caça està<br />
expressament prohibit i considerat<br />
en el Codi Penal un delicte contra<br />
la flora i la fauna, castigat amb<br />
penes de presó de 6 mesos a 2<br />
anys, que a més pot comportar<br />
el tancament de l’acotat per un<br />
temps indeterminat (normalment<br />
fins que els seus responsables no<br />
hagin recuperat les poblacions de<br />
fauna afectades). Així, en la primera<br />
notícia que hem mencionat, la de<br />
l’enverinament massiu a Navarra,<br />
de moment s’ha detingut 5 persones<br />
i s’ha tancat les dues àrees de<br />
caça. També recentment, el jutjat<br />
de lo Penal de Jaén ha condemnat<br />
als dos imputats per la mort d’un<br />
linx ibèric per verins a 20 mesos<br />
de presó i una indemnització de<br />
115.000 euros. El jutge no només<br />
ha tingut en compte el valor en<br />
abstracte del linx ibèric, el felí més<br />
amenaçat del món, sinó la inversió<br />
que l’administració havia realitzat<br />
en l’individu mort a partir d’un<br />
programa LIFE de la UE. Per desgràcia<br />
la plana de Lleida tampoc<br />
es salva d’aquestes salvatjades,<br />
és el cas del coto d’Altet. Al 2009<br />
Confeccions OLGA SL<br />
Vestuari i calçat per a professionals<br />
Tel. 973 60 22 24
l’expresident del TDK Manresa,<br />
Carlos Casas, va ser condemnat<br />
amb 2 anys de presó i el pagament<br />
de 7.000 euros per haver enverinat<br />
animals l'any 2003 i a 14 mesos de<br />
presó per haver col·locat esquers<br />
enverinats per eliminar ocells de<br />
rapinya l'any 2005 en aquest mateix<br />
acotat.<br />
Amb això no volem fer una crítica a<br />
totes les àrees de caça, sinó felicitar<br />
aquelles que duen a terme una<br />
gestió cinegètica exemplar, més<br />
enllà de raons morals i discussions<br />
sobre la conveniència de la caça. La<br />
mateixa Real Federación Española<br />
de Caça, que es presentarà com<br />
acusació particular per la mort a<br />
trets d’una altra àguila imperial a<br />
Cádiz, fa una crida als mateixos caçadors<br />
i responsables de les àrees a<br />
denunciar davant les autoritats tots<br />
aquests casos d’atemptats contra<br />
la natura.<br />
I és que no podem baixar la guàrdia<br />
en la lluita contra els enverinaments,<br />
davant l’existència dels<br />
nombrosos casos fins i tot propers<br />
a la nostra vila, que com hem vist<br />
és una de les causes principals de<br />
mort no natural en espècies amenaçades,<br />
algunes en greu perill<br />
d’extinció. Així, si trobem indicis de<br />
la col·locació de verins, tant amb<br />
Milà reial en vol. Foto: www.wikipedia.com<br />
esquers de carn o abeuradors per<br />
fauna, com la troballa d’un animal<br />
ferit o mort, hem d’avisar als Agents<br />
Rurals de la comarca o directament<br />
als serveis territorials de Medi Ambient<br />
de Lleida, que es faran càrrec<br />
de la investigació i si s’escau, de<br />
cursar la denúncia pertinent.<br />
Ja que hem mencionat el milà reial<br />
(Milvus milvus) aprofitarem per<br />
comentar un fet contradictori que<br />
s’està donant a la plana de Lleida.<br />
Servei<br />
d’Auto-rentat<br />
de cotxes<br />
Racó verd<br />
55<br />
Als darrers anys s’ha incrementat<br />
notablement la població de milans,<br />
principalment d’individus que escullen<br />
la plana com a zona d’hivernada,<br />
però també d’individus dispersius,<br />
a causa segurament d’un canvi<br />
en el patró de migració, fent que<br />
molts individus que anaven a altres<br />
latituds es quedin a Catalunya. Això<br />
és possible gràcies a una major<br />
disponibilitat d’aliments, sobretot<br />
amb l’increment dels abocadors, al<br />
ser una espècie que captura petits<br />
ocells i mamífers, però també carronyaire.<br />
Tot i que podria semblar<br />
una bona notícia per l’espècie, en<br />
realitat aquesta està tenint un greu<br />
retrocés a nivell europeu. Així a<br />
Espanya es classifica com espècie<br />
vulnerable, a l’haver disminuït aproximadament<br />
el 50% de la població<br />
tant hivernant com reproductora als<br />
darrers 20 anys. Només al nord-est<br />
peninsular, entre ells Catalunya,<br />
sembla tenir una estabilitat poblacional<br />
o fins i tot increments locals,<br />
com és el cas de Lleida.<br />
I és que segons dades de la SEO,<br />
el milà reial es troba entre les espècies<br />
més afectades per l’ús de<br />
verins il·legals; només entre el 1990<br />
i 2000 es va trobar a Espanya 408<br />
exemplars enverinats.<br />
Taller de reparació<br />
Electricitat i mecànica en general<br />
Especialitat en revisions ITV<br />
Planxisteria i pintura<br />
Alineació de direccions per ordinador<br />
Servei de grua permanent<br />
TALLERS PLA D’URGELL<br />
Travessera Carrer Edison, s/n – Telèfon 973 57 54 02 – Linyola
56<br />
Pl. Església<br />
Carrer Major<br />
barret picat FEBRER 2013<br />
Com passa el temps<br />
Com passa el temps<br />
Reportatge La Verge de Fàtima, 15 d’octubre de 1950<br />
Fotos cedices per Montserrat Teixidó<br />
Carrer R. Formiguera<br />
Carrer D. Cardenal
Balcons<br />
Balcó llarg d’esquerra a dreta: Mercè Masip, Montserrat<br />
Teixidó, Lourdes Teixidó, Pepito Teixidó, Lourdes Ortiz,<br />
Antonieta Gené i Teresa Pons.<br />
A la finestra: Juanita Soldevila. Al balcó Josep Pallerola,<br />
Treseta Soldevila, ?, Magdalena Solsona.<br />
Com passa el temps<br />
Carrer Prat de la Riba<br />
57<br />
Al balcó, Angeleta Boladeres, Isabel Pedrós i el nen<br />
Ignasi Salse.<br />
any 1954. D’esquerra<br />
a dreta. Sr. Ramoneda,<br />
Pau Teixidó, Glòria Teixidó,<br />
Vicent Camarasa,<br />
Pare Josep Piquer, Pare<br />
Miquel Piquer, Conxita<br />
Camarasa, Dolors Piquer,<br />
Maria Camarasa,<br />
Montserrat Teixidó, Teresa<br />
Pons. Plantats al<br />
darrere: Carme Camarasa,<br />
Enric Camarasa i<br />
Frederic Camarasa.
58<br />
barret picat FEBRER 2013<br />
Entreteniments<br />
el racó dels acudits<br />
Un pare i un fill romanen seguts en un banc quan<br />
el fill pregunta:<br />
–Pare, què se sent al tenir el fill més guapo del<br />
món?<br />
–Doncs no ho sé, pregunta-li a ton padrí!<br />
En una classe de matemàtiques...<br />
–Pep, si tens una cartera amb dos-cents<br />
euros i en perds trenta, que tens?<br />
–De ben segur que la cartera d’un altre!<br />
–Hola, bona tarda, em dic Joan, i tu?<br />
–Jo no...<br />
Gerard Soldevila Pelegrí<br />
–On berenen els extraterrestres?<br />
–Al saló d’E.T.<br />
–On és el teu pare?<br />
–Al cel...<br />
–Ah perdona, no ho sabia...<br />
–No?, pensava que t’havia dit que és pilot...<br />
Hi havia un nen tan lleig que quan jugava amb els<br />
seus amics deien:<br />
–No el mulleu, que es reprodueix!
Fotos. E. Llauet, C. Arenas<br />
59