Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Linyola, febrer 2012. Lo Pla d’Urgell<br />
número <strong>190</strong>
2<br />
Paisatges gèlids<br />
A Santiago<br />
Fotos: Adoli, J.P. Mas, M. Giné, M. Mata.<br />
Adoli, al Poal<br />
Linyola des de l’aire
Fundat l’any 1979<br />
linyola – febrer 2012. lo pla d’urgell<br />
Salmerón, 9 – 2n – 25240 Linyola<br />
http://www.barretpicat.cat<br />
e-mail: barretpicat@yahoo.com<br />
Redacció:<br />
Esteve Mestre i Roigé<br />
Montse Giné<br />
Roger Guillem i Martí<br />
Quim Balaguer<br />
Carme Arenas Alcalà<br />
Jordi Soldevila i Roig<br />
Marta Ortiz<br />
Judit Pedrós i Caba<br />
Eva Llauet i Giné<br />
Director:<br />
Esteve Mestre i Roigé<br />
Ninotaire: Perenton Massana<br />
Col·laboracions:<br />
Fotografies: Adoli, J. Balcells, CELI, Arnau Fontanet,<br />
Aïda Farré, Robert Porta, Montse Hernández,<br />
Quinta 35 anys, Esteve Gómez Martí, Moisès Mata,<br />
Meritxell, Escola El Sitjar, Neus Balagueró, J.P. Mas<br />
Fustà, Robert Pérez, C.F. Linyola, Àlex Tàsies, Gràcia<br />
Palou, Marta Ortiz, Xavier Piñol, Victòria Fontanet,<br />
Josep Pla Blanch, Ton Solé, Jaume Balcells, Montserrat<br />
Espina, Robert Pérez, Quinta 81<br />
Text: Un nen gran, R.M., Adoli, Josep Mª Mas i Mas,<br />
Ajuntament, Ceip El Sitjar, Pere Badia, Arnau Fontanet,<br />
CELI, Victòria Fontanet, Josep Pla, Robert Porta,<br />
Carla Fuentes Boix, Xavier Diez, Ton Solé Bonet,<br />
Jaume Balcells, Montserrat Espina, Gerard Soldevila<br />
Publicitat i subscripció:<br />
Carme Arenas – Tel. 973 57 55 67<br />
barretpicat@yahoo.com<br />
Edita: Associació Cultural Alorenil<br />
Dipòsit Legal: L. 182-1981<br />
Muntatge i impressió:<br />
Saladrigues SL – Tel. 973 32 23 53<br />
Ctra. de Preixana, s/n – 25250 Bellpuig<br />
Amb la col·laboració de:<br />
Revista associada a:<br />
BARRET PICAT no assumeix la res pon sabilitat sobre<br />
les opinions expressades en els articles signats o<br />
amb pseudònim, la qual és exclu siva dels seus autors.<br />
La redacció manifesta la no obligació d’acceptar<br />
totes i cadascuna de les col·laboracions.<br />
Editorial<br />
Amb la Reforma Laboral aprovada i de la que cadascú de vosaltres en<br />
té la seva opinió, ara ja només cal esperar la reacció dels empresaris i<br />
veure si l’atur comença a baixar, mentre els ciutadans ens tocarà viure<br />
entre “retallades” en tots els àmbits, i en el nostre, el de la premsa comarcal,<br />
també.<br />
Anys per gestionar el caos, al que hi hem arribat gràcies a Wall Street,<br />
a les borses, a la banca i a una administració governada per la pitjor<br />
socialdemocràcia –de colls blancs– d’Europa i a la candidesa d’un grup<br />
nombrós de la població que s’hipotecaren a 30 i 40 anys i els quals davant<br />
de l’adversitat, s’han quedat sense medis econòmics per reaccionar.<br />
Estem vivint una Depressió social, amb centenars de milers de drames... i<br />
el “gest” més efectiu ha estat veure al govern de la Generalitat, tenint problemes<br />
per pagar la nòmina dels seus treballadors al mes de desembre...<br />
A casa nostra ens toca patir el mateix, però al viure en un poble, sembla<br />
que els efectes són més esmorteïts, encara que els drames personals i<br />
familiars hi són, i els temes de conversa poden anar des de l’onada de<br />
fred siberià que hem patit al carnaval, passant per la central de biomassa<br />
que es vol instal·lar entre Palau d’Anglesola i el Poal i d’altres elements...,<br />
el que està clar que no vivim temps d’alegries i tots patim d’una manera o<br />
altra, aquesta crisi que fa uns anys que dura i que molts opinen que seran<br />
molts anys més, fins que el germà gran, Alemanya, ens tregui de la crisi.<br />
Carnaval on the rock.<br />
3
4<br />
La Barretada<br />
barret picat FEBRER 2012<br />
Sumari<br />
1 PORTADA ............................C. Arenas<br />
3 EDiTORiAL .................................BP<br />
4 Sumari / La Barretada ............Perenton Massana<br />
CARTES AL DiRECTOR<br />
5 Petició a l’Ajuntament de Linyola .........Un nen gran<br />
El sopar dels 35 anys .......................... RM<br />
NOTÍCiES .....................................BP<br />
7 Carnaval / Temps. Fred siberià / Santa Àgueda / Venda<br />
de dues empreses / Sant Antoni / Curs de català per a<br />
nouvinguts / Festes de Nadal<br />
8 Escola municipal de música. Concert a l’Auditori de Lleida<br />
9 Adoli. Activitats / Noms propis<br />
10 Meteorologia i pluviometria .............Josep M. Mas<br />
11 L’Ajuntament informa<br />
12 Escola El Sitjar ..............Mestres i alumnes de 6è<br />
14 Extracció de sang i donació de medul·la .......M. Giné<br />
17 Robert Pérez exposa a Sitges ................M. Giné<br />
ESPORTS<br />
18 CF Linyola ............................Pere Badia<br />
19 Festa de l’esport al Pla d’Urgell ............Pere Badia<br />
20 El Barça atrapa la final de Copa<br />
i la lliga s’escapa .......................A. Fontanet<br />
21 Club Excursionista Linyola ...................M. Giné<br />
22 Curs d’orientació i introducció al GPS .........M. Ortiz<br />
25 Pedalant pel camí de Santiago ...............M. Giné<br />
Reforma laboral<br />
ViSTES DE LiNYOLA<br />
26 La coral .......................... Victòria Fontanet<br />
27 Què parla català? Què parla de BCN?<br />
Què parla de Lleida? ................... Q. Balaguer<br />
27 Coneixes el teu poble? ...................C. Arenas<br />
HiSTÒRiA<br />
34 Linyola 1942 (2) ......................... E. Mestre<br />
36 Històries humanes de la guerra (1) ....Josep Pla Blanch<br />
ENTREViSTES<br />
38 Entrevista a Jordi Martí Caba .................R. Porta<br />
OPiNiÓ<br />
41 La “responsabilitat” de CIU ..........Bernat Fernández<br />
42 Central de biomassa i medi ambient ......Carla Fuentes<br />
47 Paradoxes ............................... X. Diez<br />
50 Una nova mirada .........................Ton Solé<br />
LiTERATURA<br />
52 La fi del món ........................Jaume Balcells<br />
54 Biblioteca Salvador Espriu ..........Montserrat Espina<br />
56 Una nit de patrulla<br />
amb la guàrdia urbana ..................Judit Pedrós<br />
ENTRETENiMENTS<br />
57 El racó dels acudits ................ Gerard Soldevila<br />
58 Com passa el temps
PETiCiÓ A<br />
L’AjUNTAMENT<br />
DE LiNYOLA<br />
Sr. Alcalde:<br />
M’agradaria molt poder veure actuar<br />
a Linyola el pallasso manresà<br />
Marcel Gros, en qualsevol dels seus<br />
espectacles familiars (per a tots els<br />
públics).<br />
Si bé és cert que aquest grandíssim<br />
pallasso ha actuat en algunes de<br />
les capitals de comarca de Ponent,<br />
també és veritat que ho ha fet en<br />
poblacions de menor tamany, com<br />
ara Alpicat o Juneda. Amb una adequada<br />
promoció per les poblacions<br />
veïnes es podria portar, oi que sí?<br />
Seria un molt bon regal per aquest<br />
2012; segur que sí! A l’espera,<br />
EL SOPAR DELS 35<br />
ANYS<br />
UN NEN GRAN<br />
Aquesta foto més aviat sembla la<br />
foto dels finalistes d’un campionat<br />
de botifarra que no la d’un sopar<br />
de quinta. Si aquesta foto surt publicada<br />
com a foto representativa<br />
de la quinta probablement quan<br />
ens trobin pel carrer faran com si<br />
fossin d’una altra quinta… (com<br />
a crònica d’humor i a fi de que la<br />
Tel. 610402795<br />
Camí dels Arcs, s/n - 25240 Linyola<br />
www.centreequestrelliriblau.com<br />
Els de 35 anys<br />
gent s’engresqui a fer una trobada<br />
amb un “quórum” acceptable, potser<br />
no estaria de més que aquesta<br />
imatge vegi la llum. És el reflex de<br />
que estem vivint moments difícils<br />
en els que molts esforços i il·lusions<br />
s’escapen per l’aigüera. En tot cas,<br />
i com no pot ser d’una altra manera,<br />
després de més de 10 anys sense<br />
veure’ns entre alguns dels assistents,<br />
hi va haver moments inoblidables...<br />
el primer moment va ser el<br />
de la foto, el de veure i reconèixer<br />
que després d’esperar més de mitja<br />
hora, només seríem 4 irreductibles.<br />
El sopar dels 25 anys va ser un èxit,<br />
el dels 35 anys va ser un tip de<br />
Cartes al director<br />
5<br />
riure, us ho podem assegurar. La<br />
conclusió va ser unànime, cal ser<br />
optimistes i perseverants: segur que<br />
hi haurà una pròxima i nosaltres,<br />
el Marc, el Manel, el Ramon i el<br />
Ramon Ma que ens ho vam passar<br />
de conya, farem de nou lo possible<br />
i més per no faltar-hi!<br />
A fi que aquesta nota sigui profitosa<br />
proposem una data per celebrar<br />
la trobada-sopar dels 35+1 per<br />
aquest pròxim estiu, el dissabte 28<br />
últim de juliol. Una abraçada i que<br />
el 2012 sigui millor que l’any que<br />
hem tancat.<br />
Escola d’Equitació · Classes d’iniciació a partir de 7 anys · Classes de perfeccionament per tot tipus de genets<br />
Rutes a cavall per l’Estany d’Ivars i rodalies · Estades per nens i nenes en edat escolar · Hípica en general<br />
RM
Cristina Mir Balagueró<br />
Dietista — Nutricionista<br />
Cristòfol Colom, 40 — 25240 LINYOLA<br />
Mòbil 630 78 56 76 — e-mail cristinamirb@yahoo.es<br />
6 barret picat FEBRER 2012<br />
• Estudi antropomètric<br />
mitjançant impedància<br />
bioelèctrica<br />
• Estudi dels hàbits nutricionals i<br />
dietètics<br />
• Realització de dietes<br />
personalitzades durant les<br />
diferents etapes de la vida i<br />
estats fisiològics<br />
Penumàtics · Manteniment · Pre-ITV · Diagnosi · Restauració de vehicles antics<br />
Sistema de climatització · Frens · Tunning · Car Audio · Mecànica gerenal<br />
Més de 10 anys d’experiència en el sector de l’automoció.<br />
Pressupostos sense compromís, vine i informa’t.<br />
C/ Víctor Català, 6 – 25240 LINYOLA<br />
Tel. 657 27 46 36<br />
www.santimotor.com
CARNAVAL<br />
El dissabte 18 de febrer es va celebrar<br />
un gran Carnaval amb la recuperació<br />
de la Rua de les Carrosses, en<br />
la que van participar els nens i nenes<br />
de col·legi i que va donar un aire força<br />
festiu al poble. Després del dinar<br />
de Colles al poliesportiu hi hagué a<br />
les cinc de la tarda l’enfarinada, seguit<br />
del Ball Infantil a càrrec del grup<br />
Carnaval<br />
Albert Show, tot seguit ball de tarda<br />
amb l’orquestra Gran Premier i a partir<br />
de mitjanit ball de disfresses amb<br />
la mateixa orquestra i el concurs de<br />
carnestoltes, i a l’acabar marxa amb<br />
la Disco Argusson. Aquest ha estat<br />
un dels millors carnavals d’aquet<br />
segle. En aquest número de Barret<br />
Picat podeu veure fotos de diferents<br />
disfresses.<br />
TEMPS. FRED SiBERiÀ<br />
Després d’haver passat amb bon<br />
temps tot el període de Nadal i amb<br />
el temps normal al mes de gener<br />
–dies de boires i gebrades– però<br />
també amb molts dies de sol, ens<br />
va arribar un parell de setmanes de<br />
fred, una ona de siberiana –l’anterior<br />
està registrada de 1956– amb<br />
temperatures força baixes que les<br />
afores de Linyola arribaren un dia als<br />
-10ºC segons ens diu, però que ens<br />
Notícies<br />
ha obligat a abrigar-nos i a estar vora<br />
el foc..., amb gelades arreu i que ha<br />
afectat a tota Europa. Després les<br />
temperatures s’han normalitzat.<br />
SANTA ÀGUEDA<br />
El dissabte 4 de febrer organitzat<br />
per les Adoli, al poliesportiu, es va<br />
celebrar la festa de Santa Àgueda,<br />
amb un sopar i un ball. Es continuen<br />
conservant les tradicions que vénen<br />
de segles enrere....<br />
VENDA DE DUES<br />
EMPRESES<br />
Tota la premsa es va fer ressò de la<br />
compra de les empreses de Linyola,<br />
Farpla i Alfapla, per part de l’empresa<br />
dels Emirats Àrabs Units, Al Dahra,<br />
en la seva política d’expansió.<br />
SANT ANTONi<br />
Es va celebrar el diumenge 15 de<br />
gener i els actes començaren amb<br />
l’esmorzar popular amb xulles que<br />
fou multidinari, després hi hagué<br />
temps per anar al mercat, assistir a<br />
un concurs de gossos, comprar a<br />
les parades, entre elles, les de les<br />
Adoli i comprar números pel carro<br />
del fato.<br />
A migdia hi hagué l’acte central<br />
de dia, la benedicció dels animals.<br />
Aquest any hi assitiren una cinquantena<br />
de cavalls i moltes mascotes a<br />
beneir.<br />
I després del dinar, al poliesportiu<br />
hi hagué un Bingo organitzat per la<br />
Comissió del Jovent de Linyola i es<br />
sortejà el carro del fato amb molt<br />
bon ambient.<br />
Sant Antoni<br />
Notícies<br />
7<br />
CURS DE CATALÀ PER A<br />
NOUViNGUTS<br />
Vint-i-un alumnes van participar al<br />
curs de català inicial 1 per a persones<br />
nouvingudes. El curs de 20<br />
hores es va dur a terme entre el 13<br />
de desembre i el 26 de gener a la<br />
nit i a l’escola “El Sitjar”. Entre els<br />
participants hi havia nouvinguts<br />
d’Andalusia, Cuba, Gàmbia, Guinea,<br />
Marroc, Polònia, República Dominicana,<br />
Senegal i Romania. El curs va<br />
estar organitzat pel CPNL (Consorci<br />
per la Normalització Lingüística), la<br />
regidoria de participació ciutadana<br />
de Linyola i el consell comarcal del<br />
Pla.<br />
FESTES DE NADAL<br />
ASSOCIACIÓ PESSEBRE VIVENT<br />
DE LINYOLA<br />
Cal ressenyar-ho: es va trobar a faltar<br />
el Pessebre Vivent. El pessebre<br />
vivent ha fet poble durant aquests<br />
anys passats i d’una manera o altra<br />
cal que es pugui fer. Era una marca<br />
de Linyola.<br />
No obstant el Pessebre Vivent amb<br />
60 membres es va desplaçar al Ma-
8<br />
barret picat FEBRER 2012<br />
Notícies<br />
remàgnum de Barcelona per organitzar<br />
durant una jornada el pessebre<br />
vivent de Linyola.<br />
També va organitzar entre d’altres<br />
activitats cant de gospel, i com el<br />
quart concurs de dibuix Paco Mayoral<br />
entre els escolars.<br />
CONCERTS I FESTES DE NADAL<br />
Si el dia 10 de desembre es va fer<br />
al pavelló poliesportiu la Festa de<br />
Nadal de l’Ampa del CEIP El Sitjar,<br />
on hi actuaren tots els nens, el dia<br />
16 de desembre es va fer a l’església<br />
parroquial el festival de Nadal dels<br />
alumnes de l’Escola Municipal de<br />
Música i el dia 25 de desembre al<br />
poliesportiu es va fer un concert de<br />
Nadal per part de la Dama Orquesta<br />
i el dilluns 26 de desembre a l’església<br />
parroquial es feia el tradicional<br />
Concert de Nadal amb la Coral Flor<br />
de Lli i la Coral de Bellcaire.<br />
BALLS<br />
Es va fer el tradicional ball de Nadal,<br />
al poliesportiu amb l’orquestra la<br />
Dama Orquesta, i la nit de Cap d’Any,<br />
també al poliesportiu i després del<br />
sopar, actuà l’orquestra Flash-4.<br />
MARATÓ TV3<br />
El dia 18 de desembre es va fer al<br />
pavelló poliesportiu una xocolatada i<br />
rifa organitzada per Adoli en benefici<br />
de Marató de Tv3. Després hi hagué<br />
ball amb l’orquestra Zafiro 3.<br />
Reis<br />
HORA DEL CONTE<br />
A la biblioteca Salvador Espriu es<br />
va fer l’Hora del Conte a càrrec de<br />
Jordina Biosca.<br />
PARC DE NADAL<br />
Organitzat pels joves del CAU i per<br />
les AMPA es va fer el Parc de Nadal,<br />
durant els dies 27, 28 i 29 de desembre,<br />
amb força èxit.<br />
PATGES I REIS MAGS<br />
Aquest any el Patge Reial va acudir<br />
a l’església parroquial a recollir les<br />
cartes dels nens i nenes de Linyola<br />
i després a l’ajuntament es va fer la<br />
tradicional Cagada del Tió.<br />
Els Reis Mags arribaren la tarda del<br />
dia 5 de gener, carregats de joguines<br />
al poble de Linyola, que els va<br />
fer una gran rebuda dins del temple<br />
parroquial –cada any ens hi esmercem<br />
en la seva organització, en un<br />
marc incomparable, que donà molta<br />
solemnitat a l’acte– i es va fer uns<br />
breus parlaments de l’alcalde, rector<br />
Escola Sitjar<br />
i els Reis Mags d’Orient. Després<br />
repartiren joguines per tots els nens<br />
i nenes de la vila.<br />
PESSEBRES<br />
Durant aquests dies hem pogut<br />
admirar els pessebres de l’Ignasi<br />
Carles a l’església, o el reconegut<br />
de Cal Valent.<br />
ESCOLA MUNiCiPAL DE<br />
MúSiCA. CONCERT A<br />
L’AUDiTORi DE LLEiDA<br />
el concert que es va fer a Lleida (Auditori<br />
Enric Granados) el passat 11<br />
de desembre de 201; concert en el<br />
que participaren set nens i nenes de<br />
Linyola ( David Castelló i Alba Greoles<br />
en violins; Paula Martínez i Katia<br />
Malinowski en flautes i Irene Martínez,<br />
Laia Vázquez i Rosa Lafita en<br />
violoncels) juntament amb d’altres<br />
nens i nenes estudiants també de<br />
grau elemental de música d’escoles<br />
i aules Municipals com la d’Arbeca,<br />
Borges Blanques, Ivars d’Urgell,<br />
Juneda i Mollerussa i conjuntament<br />
amb la col·laboració de l’Acadèmia<br />
de l’OJC i amb els músics de l’Orquestra<br />
Simfònica Julià Carbonell<br />
de les Terres de Lleida (en aquesta<br />
orquestra hi toquen l’Estefania Bellmunt<br />
i la Marta Llona de l’EMML).<br />
Aquest concert es va fer en motiu de<br />
l’aniversari de l’Orquestra i el Centre<br />
de Titelles (10 anys (2002-2012) ) i<br />
ho celebraren conjuntament recuperant<br />
el primer espectacle conce-
EMML a l’Auditori<br />
but ja fa anys pel Centre de titelles<br />
i música, el “Concert d’Aventures”,<br />
una història on els titelles de diversos<br />
contes s’ajuntaren per gaudir<br />
de la música.<br />
El concert es va dividir en dues parts.<br />
En la primera part actuaren tots els<br />
estudiants de música juntament amb<br />
els músics ja citats anteriorment i<br />
la segona part on tocà l’Orquestra<br />
Simfònica Julià carbonell i actuà el<br />
Centre de titelles de Lleida.<br />
La fotografia del muntatge és de<br />
l’audició de violí, violoncel i flauta;<br />
del primer trimestre que es va fer a<br />
l’EMML el dia 20-XII-2011.<br />
ADOLi. ACTiViTATS<br />
La junta de les Adoli ha quedat de la<br />
següent manera:<br />
Presidenta: Carolina Sàrries Juncosa;<br />
Sots-presidenta: Rosa Miró<br />
Montseny; Secretària: Magda Vilamajó<br />
Coll; Tresorera: Rosa Piquer<br />
Codony; Vocals: Carme Padulles Rosell,<br />
Susanna Mases Pedrós, Montse<br />
Jové Planes, Margarida Sanahuja<br />
Camí, Antònia Apolo Santiago.<br />
El dia 10 de desembre de 2011 es<br />
va organitzar una excursió a Barcelona,<br />
on es va visitar la secció de<br />
col·leccionisme del museu Frederic<br />
Marès, el tradicional mercat de santa<br />
Llúcia i a la tarda el centre comercial<br />
Les Arenes.<br />
El dia 14 de desembre 2011 i atesa la<br />
proximitat de les festes de Nadal es<br />
va realitzar un taller de parament de<br />
taules i plegat de tovallons a càrrec<br />
Adoli<br />
Notícies<br />
NOMS PROPiS<br />
ANDREA TREPAT FABREGAT. Una actriu que es va obrint camí amb pas ferm en el món del cinema i que ja ha<br />
guanyat premis per les seves interpretacions. Veure http://www.youtube.com/watch?v=w80r8x01TMU o la seva<br />
interpretació en un vídeo de Love of Lesbian http://www.youtube.com/watch?v=O_HyNdDpxEg<br />
PREMSA DE LINYOLA. Si fa un temps fou Camamilla, ara ha estat APUNTS que també ha passat a la forma<br />
digital. Les podeu llegir en aquestes adresses:<br />
Camamilla: http://blocs.xtec.cat/elsitjar/?page_id=27<br />
Apunts: http://blocs.xtec.cat/elsitjar/?page_id=28<br />
La web del Ceip El Sitjar: http://www.xtec.cat/ceipelsitjar/<br />
També volem recordar al Full Parroquial que publica les noves mensuals de la parròquia.<br />
9<br />
de l’Araceli de “la cuina de l’Araceli”.<br />
que ens va ensenyar com parar una<br />
taula de forma econòmica i original.<br />
El dia 18 de desembre de 2011, va<br />
tenir lloc la Marató de TV3 al pavelló.<br />
Aquest any dedicada a la regeneració<br />
i transplantament d’òrgans i<br />
teixits. Com cada any la gent a estat<br />
molt solidària amb aquesta gran<br />
causa.<br />
El dia 15 de gener de 2012 festa de<br />
sant Antoni, l’associació va tenir un<br />
espai dedicat a la venda de diferents<br />
dolços artesans elaborats per les sòcies,<br />
que any rere any ens recolzen<br />
i ens donen el seu suport.<br />
Per continuat amb la tradició el dia<br />
4 de febrer vàrem celebrar santa<br />
Àgueda al pavelló poliesportiu.<br />
12 de febrer de 2012 primera caminada<br />
de l’any al Poal, amb una<br />
temperatura de -7ºc. Totes anàvem<br />
preparades pel fred, per tant el camí<br />
es va poder amb bon ritme. Com<br />
l’any passat ens esperaven el senyor<br />
Rafel Panadès, alcalde del Poal i la<br />
junta de l’associació Sarsènit.
10<br />
barret picat FEBRER 2012<br />
Notícies<br />
Meteorologia i pluviometria<br />
juny 2011 desembre 2011 gener 2012<br />
Temperatura màxima 35 o el dia 29 16 o el dia 7 20 o el dia 2<br />
Temperatura mínima 10 o el dia 16 -4 o el dia 27 -5 o el dia 30<br />
Mitjana de les màx. 29,3 o 11,5 o 10,5 o<br />
Mitjana mínimes 14,2 o 1,6 o -0,7 o<br />
Mitjana del mes 21,75 o 6,5 o 5,3 o<br />
Dies de precipitació 4 – –<br />
Dia màx. Precipitació 27 l. el dia 11 – –<br />
Precipitació total mes 40,5 l. – –<br />
Dies de boira 0 9 9<br />
Dies de tempesta 0 0 0<br />
Nota: les dades del mes de juny que s’ havien “extraviat” s’han recuperat, pel que les publiquem pel qui pugui interessar<br />
Fe d’errades: Al darrer BP a la pàg. 10, al mes d’octubre la temperatura mínima no fou de 15 o sinó de 5 o C.<br />
Dades referides a l’interior de la població.<br />
Foto Moisès Mata<br />
Josep M. Mas i Mas
Notícies<br />
L’Ajuntament informa<br />
Durant el mes de febrer s’ha acabat<br />
el curs de català per immigrants que<br />
s’ha realitzat en una aula de l’escola<br />
el Sitjar i que ha tingut una molt bona<br />
acollida i una gran participació.<br />
Informar que el 7 de febrer ens va<br />
visitar el Sr. Francesc Fabregat, president<br />
del Consell Comarcal del Pla<br />
d’Urgell, que està realitzant diferents<br />
reunions amb els municipis del Pla<br />
d’Urgell. En el cas de Linyola es va<br />
parlar de diferents temes que preocupen<br />
al poble:<br />
Camins, obres, escola música, enllumenat,<br />
serveis, etc..., i es va fer un<br />
canvi d’impressions sobre diferents<br />
temes que afecten a la comarca.<br />
En aquesta reunió també se’ns va<br />
comunicar la visita de la Sra. Joana<br />
Ortega - Vicepresidenta del Govern,<br />
el dijous 9 de febrer a Mollerussa,<br />
on es convidava a tots els alcaldes<br />
de la comarca a fi de parlar del nou<br />
PUOS i altres temes d’interès. De<br />
l’Ajuntament de Linyola va assistir-hi<br />
l’alcalde Manel Coll.<br />
De cara al mes de març s’està preparant<br />
La diada de Natura, amb una<br />
plantada d’arbres al bosquet de la<br />
carretera de la Granja Sant Vicenç<br />
Ferrer i altres activitats on hi podrà<br />
Floristeria – Jardineria<br />
Mireia Caba Muntada<br />
Tel. 973 57 57 33 – C/ Major, 6 – 25240 Linyola (Lleida)<br />
11<br />
participar tot el poble. I per acabar<br />
a la tarda hi haurà la representació<br />
d’una d’obra de titelles per als infants.<br />
* Flor i planta natural<br />
* Arranjaments per Bodes i<br />
comunions<br />
* Ornamentació d’església,<br />
restaurants i sales conferències<br />
* Poms i centres florals per<br />
celebracions<br />
* Palmes i corones funeràries<br />
* Composicions florals en artificial<br />
* Disseny de jardins<br />
* Creació i manteniment de<br />
jardins<br />
* Articles de regal
12<br />
barret picat FEBRER 2012<br />
Notícies<br />
El nostre centre, aquest any, torna<br />
a participar dins el Pla de consum<br />
de Fruita a les escoles, que organitzen<br />
conjuntament el Departament<br />
d’Agricultura, Alimentació i Acció<br />
Rural, el de Salut i el d’Educació, de<br />
la Generalitat de Catalunya. Per això,<br />
a finals del mes de gener AFRUCAT<br />
ens ha tornat a distribuir fruita, que<br />
mengem a l’hora d’esmorzar.<br />
Escola El Sitjar<br />
Claustre de mestres i alumnes de 6è de l’Escola El Sitjar<br />
Els alumnes de 6è, en grups, són els<br />
encarregats de fer-ne el repartiment<br />
per les classes. — Abril: maduixot, poma vermella,<br />
plàtan.<br />
Durant una setmana de cada mes,<br />
es distribuiran tres peces de fruita<br />
i/o verdura, seleccionada en funció<br />
de l’estació de l’any i la qualitat,<br />
entre tots els i les alumnes de l’escola.<br />
Els productes que s’ha previst<br />
subministrar mensualment són els<br />
que s’indiquen a continuació, per bé<br />
que en funció del mercat es podran<br />
modificar:<br />
— Gener: mandarina, poma vermella,<br />
plàtan.<br />
— Febrer: mandarina, poma bicolor,<br />
taronja.<br />
— Març: pera, taronja, tomàquet<br />
cherry i pastanaga baby.<br />
— Maig: poma, pera, nespra o albercoc.<br />
— Juny: nespra o albercoc, cirera,<br />
préssec o nectarina.<br />
Una vegada més estem molt contents<br />
de participar en aquesta iniciativa,<br />
ja que la fruita és un aliment que<br />
ens agrada molt, sabem que és molt<br />
saludable i pensem que és una bona<br />
ocasió per millorar els nostres hàbits<br />
alimentaris.<br />
DiA ESCOLAR DE LA NO<br />
ViOLÈNCiA i LA PAU<br />
A l’escola El Sitjar el passat dia 30<br />
de gener vam celebrar el Dia Escolar<br />
de la No-violència i la Pau (DENIP),<br />
conegut també com a Dia Mundial<br />
o Internacional de la No-violència i<br />
la Pau. Al llarg del dia vam fer activitats<br />
diverses per sensibilitzar-nos<br />
tots plegats de què la Pau és molt<br />
necessària en el món que vivim de<br />
guerres i baralles i que també hem<br />
de resoldre els nostres conflictes de<br />
manera pacífica.
També vam construir uns Jardins<br />
de Pau, on hi havia flors fetes amb<br />
materials reciclats que portaven<br />
missatges de no violència i Pau.<br />
Els actes d’aquest dia van finalitzar<br />
al pati de l’escola, on un parell<br />
d’alumnes de 6è van llegir un<br />
manifest per desitjar la Pau a tot el<br />
planeta i la cantada per part de tothom<br />
de la cançó “El món seria” de<br />
Backer, Davis, Cook i Greenaway.<br />
Esperem que en un futur aquest<br />
tipus d’accions no es quedin només<br />
en un pur simbolisme i que<br />
siguin efectives per millorar i tirar<br />
endavant sense problemes en el<br />
món actual.<br />
SORTiDA A L’iNSTiTUT<br />
El dia 2 de febrer els nens i nenes<br />
de sisè vam anar a visitar l’institut<br />
de Bellcaire, Ermengol IV. Va ser un<br />
dia molt emocionant, tots esperàvem<br />
aquell moment i per fi va arribar.<br />
Al matí, ens va vindre a buscar un<br />
autocar, i ens va portar a Bellcaire.<br />
Vam ser els últims d’arribar, i al cap<br />
d’una mica ens van donar esmorzar,<br />
coca i xocolata. En acabar d’esmorzar<br />
la directora de l’institut ens va<br />
explicar el funcionament del centre,<br />
i tot seguit vam anar a visitar totes<br />
les aules. Al cap d’una bona estona<br />
vam anar al poliesportiu del poble,<br />
i allí vam dinar. Quan vam acabar<br />
de dinar vam fer activitats del llibre<br />
“Heka”, el qual ens havíem llegit<br />
tant els alumnes de 1r d’ESO com<br />
nosaltres, i a les tres ja vam marxar<br />
NABAU, S.L.<br />
Venda de llavors, adobs i fitosanitaris<br />
Notícies<br />
13<br />
cap a Linyola. El dia en conjunt va<br />
estar molt bé, i ja vam poder veure<br />
una mica allò que ens espera d’aquí<br />
uns mesos.<br />
Tel. 973 71 43 77<br />
Camí de Lleida, s/n<br />
25240 LINYOLA (Lleida)
14<br />
barret picat FEBRER 2012<br />
Notícies<br />
Extracció de sang<br />
i donació de medul·la<br />
El proper 22 de març està previst que<br />
es dugui a terme una nova jornada<br />
d’extracció de sang i es tornarà a<br />
realitzar al poliesportiu per millor<br />
comoditat de tots. Però aquest cop<br />
hi haurà una novetat: els qui vulguin<br />
podran començar a fer la primera<br />
prova per al procés per a ser donant<br />
de medul·la òssia i que consistirà en<br />
l’extracció d’una mostra de sang.<br />
Els resultats s’inclouran en un banc<br />
mundial de dades.<br />
La Lluïsa Visa, representant dels<br />
donants de sang a Linyola, vol agrair<br />
a tots els que han estat donants fins<br />
ara i encoratjar als qui encara no ho<br />
són. La Lluïsa explica que a partir<br />
de l’última Marató es va començar<br />
a moure el tema de la donació<br />
d’òrgans i ha cregut convenient de<br />
poder fer la prova al poliesportiu en<br />
lloc de l’Arnau.<br />
El transplantament de medul·la òssia<br />
és l’única esperança de curació per a<br />
molts pacients afectats de leucèmia i<br />
d’altres malalties de la sang. Ser donant<br />
voluntari de medul·la òssia vol<br />
Ps. Beethoven, 6 / 2-3a · Tel. 654 219 877<br />
25230 MOLLERUSSA (Lleida)<br />
Tel. 973 71 44 79 25 - 25240 LINYOLA<br />
gruesbessmo@hotmail.com<br />
Montse Giné<br />
dir estar decidit a donar progenitors<br />
hematopoètics per a un malalt de<br />
qualsevol part del món que ho necessiti.<br />
Pot ser donant tota persona<br />
sana d’entre 18 i 55 anys.<br />
Aquesta donació es pot dur a terme<br />
de dues maneres:<br />
— Extraient sang medul·lar de les<br />
crestes il·líaques (part posterosuperior<br />
de la pelvis) mitjançant<br />
puncions. Aquest procediment es<br />
realitza sota anestèsia general o<br />
epidural i requereix ingrés hospitalari<br />
de 24 hores.<br />
— Obtenint cèl·lules mare de sang<br />
perifèrica després de l’administració<br />
de 4-5 injeccions subcutànies<br />
d’uns agents, anomenats factors<br />
de creixement hematopoètic, que<br />
fan passar les cèl·lules mare de<br />
la medul·la òssia a la sang.<br />
La Lluïsa anima a tothom i els qui<br />
vulguin ser donants de medul·la<br />
prenguin consciència del pas que<br />
fan i que abans de prendre la decisió<br />
s’informin a la pàgina web de la fundació<br />
Josep Carreras www.fcarreras.<br />
org o al telèfon gratuït 900 32 33 34.<br />
SUPERMERCAT<br />
DISBO-DOLORS<br />
Pl. Onze de Setembre, s/n – Tel. 973 57 56 94<br />
25240 LINYOLA (Lleida)
Parc de Nadal<br />
Fotos: E. Llauet,<br />
M. Giné,<br />
C. Arenas<br />
Activitats nadalenques<br />
Pessebre a l’església<br />
Patge Reial<br />
Caga tió
Fotos: M. Mata, M. Giné, E. Llauet.<br />
16 Arribada del Reis
Robert Pérez exposa a Sitges<br />
Robert Pérez va ser un dels protagonistes<br />
d’una exposició col·lectiva<br />
a l’edifici Miramar de Sitges i que va<br />
durar de l’11 de novembre a l’11 de<br />
gener. L’exposició de pintura i escultura<br />
comptava amb obres d’artistes<br />
destacats com Barceló, Subirachs,<br />
Chillida, Tàpies o Dalí.<br />
R. Pérez amb J. Pont<br />
La comtessa de Godó va ser la madrina<br />
d’honor de la gala benèfica que<br />
es va fer en el marc de l’exposició i<br />
també va comptar amb la presència<br />
d’Helena Rakosnik, esposa d’Artur<br />
Mas. L’acte va ser presentat per<br />
l’actriu i presentadora Belinda Washington<br />
i amenitzat pels cantants<br />
• primera consulta i diagnosi gratuïtes<br />
• odontologia general<br />
• finançament a sis mesos sense interessos.<br />
• ortodòncia<br />
R. Pérez amb amics.<br />
Montse Giné<br />
Mònica Green i Alejandro Abad. Així<br />
Els beneficis obtinguts en la gala es<br />
destinaran a les fundacions Barraquer<br />
i Clarós, que treballen amb la<br />
voluntat de contribuir al desenvolu-<br />
ROBA DE CORTINATGES,<br />
DE LLAR I LLENCERIA<br />
GARPI<br />
Notícies<br />
17<br />
pament de l’oftalmologia i la sordesa<br />
profunda i poder ajudar a persones<br />
sense esperances i sense el més<br />
mínim recurs.<br />
C\Llibertat, 16 – Linyola – Tel. 973 575 377<br />
Implants i dents<br />
en un sol dia.<br />
Informa’t! 973 71 44 53<br />
la clínica dental<br />
de referència<br />
al Pla d’Urgell<br />
Pons i Arola, 3 - 1r 2a • 25240 Linyola • www.dentalinyola.com
18<br />
barret picat FEBRER 2012<br />
Esports<br />
EqUiP AMATEUR<br />
El primer equip que milita a la segona<br />
catalana ha tingut els següents<br />
resultats:<br />
Linyola 3 – Tremp 0<br />
Mollerussa 0 – Linyola 1<br />
Linyola 0 – Artesa de Segre 2<br />
Alpicat 3 – Linyola 1<br />
Linyola 0 – Alcarràs 3<br />
Linyola 3 – Agramunt 1<br />
Linyola 0 – Les Borges Blanques 1<br />
La notícia però que sobresurt<br />
d’aquests resultats fou la primera<br />
victòria del Linyola al camp del<br />
Mollerussa per 0-1 en competició<br />
oficial i amb les grades plenes, tant<br />
o més aficionats de Linyola que de<br />
Mollerussa.<br />
El comentari és com diguérem en<br />
l’anterior edició que aquesta temporada<br />
ens costa molt fer gols, doncs<br />
en els primers 19 partits només hem<br />
marcat 22 gols i ara qui és el màxim<br />
golejador és Folguera, però hem de<br />
destacar la gran actuació del porter<br />
Mario Huguet, que és un dels millors<br />
de la 2ª Catalana.<br />
EqUiP jUVENiL<br />
L’equip juvenil segueix lluitant per<br />
mantenir-se en el grup de la 1ª divisió<br />
provincial i encara que futbolísticament<br />
va a més, com el primer equip<br />
també li costa marcar gols. Felicitem<br />
al seu entrenador que ha estat pare<br />
d’un nen.<br />
EqUiP CADET<br />
L’equip cadet s’està acoblant partit a<br />
partit, ja que és la primera temporada<br />
que juguen junts i van per la meitat<br />
de la taula classificatòria i segur que<br />
CF Linyola<br />
Pere Badia<br />
a la propera temporada ja jugaran<br />
millor. A ressaltar que hi ha algun<br />
cadet que juga amb el juvenil, el que<br />
vol dir que quan arribin a juvenils<br />
donaran bones tardes de futbol als<br />
aficionats de Linyola.<br />
EqUiP iNFANTiL<br />
L’equip infantil és qui té pitjors resultats,<br />
doncs són tots de primer any i<br />
es nota molt i tenen una plantilla molt<br />
curta, però tard o d’hora arribaran els<br />
bons resultats.<br />
EqUiP ALEVÍ<br />
L’equip aleví és el més golejador de<br />
tots els equips que juguen a Linyola,<br />
doncs han fet més de 40 gols, a des-<br />
tacar el resultat Almacelles 4 –Linyola<br />
8. Li marquen gols però encara en<br />
marca molts més. Tenen un bon<br />
planter i que fa molt bones jugades.<br />
EqUiPS BENjAMiNS<br />
PREBENjAMiNS<br />
i BABYS<br />
Fan gaudir i molt a l’afició, encara<br />
que els resultats acompanyin més<br />
als benjamins que als prebenjamins,<br />
ja que són més grans, però aquests<br />
equips són acompanyats pels seus<br />
pares que s’ho passen força bé i<br />
els babys han parat de competir els<br />
dos mesos d’hivern, però ben aviat<br />
hi tornaran.<br />
Visca el CF Linyola!<br />
Viatge cap Andorra.
Festa de l’esport al Pla d’Urgell<br />
Pere Badia<br />
Per cinquena vegada s’ha celebrat<br />
la festa de l’esport a la comarca del<br />
Pla d’Urgell.<br />
La festa es va celebrar el passat 28<br />
de gener al restaurant Resquitx de<br />
Mollerussa. Aquesta festa es celebra<br />
cada quatre anys, encara que ara fa<br />
cinc anys i mig que no es feia. L’acte<br />
consisteix en que cada ajuntament<br />
del Pla d’Urgell anomena a 5 persones<br />
i Mollerussa a 10 i aquestes<br />
són persones que fan esport o que<br />
es cuiden de que als seus pobles<br />
es practiquin diferents modalitats<br />
d’esports.<br />
A l’acte hi assistiren unes 300 persones<br />
i feren els respectius parlaments<br />
el President de la Diputació Sr. Reñé<br />
Nit de l’ esport al Pla d’Urgell.<br />
i el del Consell Comarcal, Sr. Fabregat<br />
i hi van assistir els alcaldes i els<br />
corresponents regidors d’esports de<br />
cada poble.<br />
A l’acabar el sopar s’entregaren els<br />
premis que consistia en una placa<br />
amb el nom de la persona premiada,<br />
gravada en ella.<br />
Per part de Linyola els nominats<br />
foren:<br />
1) Bojan Krkic Pérez, actual jugador<br />
de la Roma i abans del FC Barcelona.<br />
Per no poder assistir a<br />
l’acte, va recollir el trofeu Gemma<br />
Salla.<br />
2) Alexandre Tàsies, gran corredor<br />
d’atletisme, que porta el nom de<br />
Esports<br />
19<br />
Linyola allà on competeixi i que a<br />
les seves vitrines hi té 90 trofeus.<br />
3) Antonio Vallès, que ha dedicat<br />
part de la seva vida a l’hípica i ara<br />
es dedica a ensenyar i a difondre<br />
aquest esport.<br />
4) Francesc Fabregat. Gran aficionat<br />
a l’esport i gran impulsor del<br />
futbolsala a Linyola, equip en el<br />
que va jugar anys.<br />
5) Pere Badia, enamorat de tot<br />
l’esport, especialment del futbol<br />
i entre els seus anys de jugador<br />
i de directiu suma 45 anys<br />
anys dedicat al futbol a Linyola.<br />
Actualment és directiu del CF<br />
Linyola.
20<br />
barret picat FEBRER 2012<br />
Esports<br />
El Barça atrapa la final de Copa<br />
i la lliga s’escapa<br />
El Barça ha aconseguit arribar a la final<br />
de la Copa del Rei per segon any<br />
consecutiu, esperem que aquesta<br />
temporada ens l’enduguem a casa.<br />
A la Lliga el panorama és diferent ja<br />
que els blaugranes estan 10 punts<br />
per sota del Madrid, i és gairebé<br />
impossible remuntar aquests punts.<br />
A part també queda la Lliga de Campions<br />
on el Barça juga els vuitens de<br />
final davant el Bayer Leverkussen.<br />
Doncs en aquest número de la<br />
revista parlaré sobre la Copa, les<br />
eliminatòries prèvies, el problema de<br />
la seu de la final, i el rival, l’Athletic<br />
de Bilbao de Marcelo Bielsa.<br />
Sobre les eliminatòries que ha passat<br />
el Barça, són les següents:<br />
-Setzens de final amb l’Hospitalet<br />
amb un 0-1 i un 9-0.<br />
-Vuitens de final davant l’Osasuna<br />
amb 4-0 i 1-2.<br />
-Quarts de final davant del Madrid<br />
1-2, amb una gran remuntada amb<br />
gols de Puyol i Abidal, i amb una<br />
gran polèmica, amb la trepitjada de<br />
Pepe a la mà de Messi, que va quedar<br />
impune, el Barça va ser superior<br />
al Madrid en aquell partit, no parlaré<br />
de la xafada de Pepe, perquè amb<br />
les imatges ja es veu.<br />
La tornada va acabar amb empat a<br />
2 amb un gol de Pedro i un golás<br />
de Dani Alves, però el Madrid va<br />
empatar i vam acabar patint.<br />
-Semifinals davant del València amb<br />
1-1 a Mestalla amb gol de Puyol que<br />
va significar l’empat a un després del<br />
gol de Jonas, i a la tornada, després<br />
de molts dies els catalans van tornar<br />
Arnau Fontanet Palou<br />
a fer un bon joc i va acabar amb 2-0<br />
amb gols de Cesc i Xavi.<br />
Un dels problemes que s’ha trobat<br />
la Federació Espanyola, és que no<br />
sap on es jugarà la final de Copa, en<br />
principi s’havia de jugar al Santiago<br />
Bernabéu, però els madrilenys<br />
no volen que Barça i Athletic Club,<br />
juguin la final al seu camp amb l’excusa<br />
que han de fer obres.<br />
Encara no se sap en quin camp es<br />
jugarà, però les opcions amb més<br />
possibilitats són, Mestalla (València)<br />
i Vicente Calderón (Madrid).<br />
El Barça aquest any, va començar<br />
molt bé, però a la lliga no ha estat<br />
regular, hi ha poques possibilitats de<br />
remuntar-la, però s’ha de lluitar fins al<br />
final, en canvi a la Copa els blaugranes<br />
han estat més fins, i han eliminat<br />
a equips com el Madrid i el València,<br />
esperem que també guanyin la final<br />
davant l’Athletic de Bilbao, de qui a<br />
continuació explicaré els perills i les<br />
debilitats de l’equip d’Euskadi.<br />
L’Athletic Club de Bilbao, és un equip<br />
que ja ha posat problemes al Barça,<br />
en el partit de lliga a San Mamés, els<br />
blaugranes van haver de suar per<br />
aconseguir l’empat, serà un partit<br />
molt complicat i molt igualat.<br />
El punt més fort dels bascos, és el<br />
joc aeri, amb Llorente, Javi Martínez<br />
i Amorebieta com a grans rematadors,<br />
a més d’això aquest any, amb<br />
Marcelo Bielsa com a entrenador,<br />
també és un equip que juga molt<br />
bé la pilota amb Ander Herrera,<br />
Iturraspe i De Marcos, al mig del<br />
camp, aquests tres jugadors a part<br />
de remenar la pilota, també tenen<br />
una bona arribada de segona línia.<br />
I un dels punts més perillosos, són<br />
les bandes, amb Iraola i Aurtenetxe<br />
als laterals, i Susaeta que desequilibra<br />
molt per la banda, i finalment<br />
Iker Muniain, que és el jugador que<br />
juga amb més llibertat.<br />
Iker Muniain i Fernando Llorente, són<br />
els dos jugadors més perillosos en<br />
atac, Muniain desborda per la banda<br />
pel mig, aquests dos són els homes<br />
que la defensa blaugrana haurà de<br />
vigilar de més a prop.<br />
El defecte que més pot aprofitar el<br />
Barça, són els xuts llunyans amb<br />
els que Iraizoz té moltes dificultats,<br />
i ja que és difícil entrar pel mig de la<br />
defensa es pot aprofitar.<br />
El Barça hauria d’aprofitar molt la<br />
mobilitat dels davanters, i la rapidesa<br />
de Carles Puyol i Javier Mascherano<br />
en la defensa. I dos dels homes que<br />
crec que hauria de fer jugar són<br />
Isaac Cuenca i Thiago, i tenir a Tello<br />
a la banqueta per si de cas.
Esports<br />
Club Excursionista Linyola<br />
El CE LINYOLA ha aconseguit una<br />
meritòria 3a posició a la lliga Interclubs<br />
Terres de Ponent d’Atletisme<br />
2011. A nivell individual Alexandre<br />
Tàssies Llordés s’ha proclamat<br />
campió de la Lliga. El reglament és<br />
el següent:<br />
— El 2011 s’ha fet a Lleida 21 curses<br />
que han puntuat, per poder<br />
sumar punts s’havien de fer un<br />
mínim de 6 curses i s’agafen els<br />
15 millors resultats de cada atleta,<br />
a cada cursa com més ben<br />
classificat i més bona marca, més<br />
punts sumes.<br />
— A nivell de clubs a cada cursa es<br />
comptaven els quatre primers<br />
classificats de cada club.<br />
En aquesta lliga han participat uns<br />
1800 atletes i uns 20 equips.<br />
CLASSIFICACIÓ INDIVIDUAL<br />
MASCULINA DEL CLUB<br />
1r Alexandre Tàssies Llordés, 1.542 punts<br />
21è Manuel Jerez García, 979 punts<br />
46è Rafel Martí Vilamajó, 845 punts<br />
80è Raul Farré Oromí, 726 punts<br />
185è Marcel·lí Boldú Botigué, 523 punts<br />
209è Xavi Tela Cornellana, 493 punts<br />
Altres participants del CE Linyola<br />
amb menys de 6 curses han estat:<br />
Trofeu a Tàrrega<br />
Cursa de Mollerussa<br />
CELI<br />
— Antoni Martí Mases, Agustí Boldú<br />
Botigué, Josep Boldú Botigué, Alberto<br />
Ruiz Gómez, Rubén Castellanos<br />
Perez, Xavier Gallart Capell i Robert<br />
Tàssies Llordés.<br />
CLASSIFICACIÓ DE CLUBS<br />
1r Xafatolls de Mollerussa, 4.185 punts<br />
2n CA Borges, 4.094 punts<br />
3r CE Linyola, 4.092 punts<br />
En l’apartat femení cal destacar a la<br />
Marta Altisent Sanahuja, que tot i començar<br />
a participar en les curses al<br />
mes de març, ha quedat en la posició<br />
30 i amb 451 punts, millorant en cada<br />
cursa, les seves marques personals.<br />
21<br />
També mencionar a Emma Gonzalo<br />
Díaz on va participar a la Mitja Marató<br />
de Tàrrega amb molt bona actuació.<br />
Felicitats a tots els atletes!<br />
Àlex en una cursa<br />
CURSA DE L’OLi DE LES<br />
BORGES<br />
9 atletes del celi a Borges, a la foto<br />
falten Alberto Ruiz i Marcel·lí Boldú.<br />
Com podeu comprovar ens ho vàrem<br />
passar molt bé.<br />
5è Alexandre Tàssies, amb 35:53<br />
242è Raul Farré, amb 46:07<br />
294è Alberto Ruiz, amb 47:10<br />
309è J.M.Serra, amb 47:41<br />
387è Xavi Tella, amb 49:07<br />
414è Marcel·lí Boldú, amb 49:18<br />
516è Josep Cornellana, amb 52:27<br />
529è Rafel Martí, amb 52:39<br />
639è Marta Altisent, amb 56:28
22<br />
barret picat FEBRER 2012<br />
Esports<br />
“Orientar-se és l’habilitat de<br />
saber respondre d’on venim,<br />
on som i on volem anar”<br />
Davant l’Ajuntament de Prades, 4 de<br />
febrer, 9 AM i -8ºC!<br />
Així començava el curs d’orientació<br />
i introducció al GPS que impartia<br />
l’equip d’Airelliure i organitzat conjuntament<br />
per Club Alpí Bell-lloc i el<br />
Club K2 de Tarragona.<br />
Durant la setmana prèvia al curs es<br />
va activar el pla d’alerta neucat a tot<br />
Catalunya perquè un front Siberià<br />
havia de convertir Catalunya en un<br />
país blanc de nord a sud i d’est a<br />
oest (aquest pla normalment s’activa<br />
des de Barcelona). Però el grupet<br />
de 16 persones que havíem d’assistir<br />
al curs aquell cap de setmana,<br />
no ens va passar pel cap, en cap<br />
moment, la possibilitat d’anul·lar-lo!<br />
Tot i que, les temperatures que ens<br />
anaven marcant durant la setmana<br />
no eren gaire esperançadores.<br />
Som uns valents cortits a Terres de<br />
Ponent.<br />
Després de passar-nos una hora al<br />
cotxe camí de Prades, amb calefacció<br />
i contemplant el paisatge a<br />
cops emblanquit per la neu…baixar<br />
del cotxe i sentir com 8ºC sota zero<br />
impacten, sense cap mena d’escrúpol,<br />
sobre la teva cara…reflexiones<br />
del perquè estàs allà i no a casa<br />
teva bevent una deliciosa tassa de<br />
xocolata amb xurros al sofà i mirant<br />
l’encantador de perros...<br />
Intentem recompondre’ns. Ens<br />
costa, però hem quedat davant de<br />
l’Ajuntament de Prades amb els<br />
companys del curs; alguns coneixem,<br />
d’altres serà el primer cop, o<br />
Curs d’orientació<br />
i introducció al GPS<br />
Marta Ortiz<br />
no! La vida te da sorpreses, sorpresas<br />
te da la vida…<br />
Ens espera l’Eduard, el noi que impartirà<br />
el curs… Forma part del Club<br />
Montsant d’Orientació i és Cartògraf<br />
de Nivell II, Traçador Nivell i Controlador<br />
FEDO.<br />
Un cop estem tots reunits (havent-ho<br />
pogut fer en un bar, estem al carrer)<br />
ens dirigim a la biblioteca de Prades<br />
on començarem el curs amb una<br />
classe teòrica sobre què és l’orientació<br />
i les eines que tenim al nostre<br />
abast per guiar-nos a la muntanya<br />
o en qualsevol medi, tant terrestre<br />
com aquàtic. En el nostre cas, ens<br />
centrarem en el terrestre. A Prades,<br />
està tot gelat, font inclosa.<br />
El curs es dividia en dues classes<br />
teòriques (orientació amb brúixola<br />
i orientació amb GPS) i tres pràctiques<br />
a l’exterior; una nocturna i<br />
dues diürnes.<br />
En la classe teòrica l’Eduard ens<br />
ensenya com orientar-nos amb un<br />
mapa i, amb un mapa i una brúixola;<br />
és a dir, com arribar fins un punt<br />
concret amb l’ajuda d’una brúixola.<br />
Però abans d’això, cal saber que<br />
és un mapa, una corba de nivell,<br />
una escala, una equidistància i una<br />
brúixola i el més important de tot<br />
com interpretar-ho i com utilitzar-ho.<br />
Perquè una cosa és saber-ho, i una<br />
altra, saber-ho aplicar.<br />
Comencem a tenir el cap com un<br />
bombo però no perdem atenció<br />
perquè és l’hora d’aprendre que<br />
són les coordenades geogràfiques<br />
i les rectangular, les projeccions i<br />
les UTM.<br />
Les coordenades geogràfiques<br />
són les latituds i longituds i les<br />
que ens donaran un punt exacte<br />
en un mapa i ens ajudaran a traçar<br />
una ruta.<br />
Anem a dinar que estem col·lapsats.<br />
A la tarda és moment d’obrir ordinadors,<br />
treure GPS i començar a<br />
patir perquè cada informació donada<br />
se’ns fa una muntanya. Què és un<br />
GPS, funcionament, datums, reds,<br />
senyal de recepció, aplicacions,<br />
waypoint, track, trackback, calibracions,<br />
programes… ufff la tarda és<br />
dura. Un cop tenim tota la informa-
ció al nostre ordinador, és hora de<br />
descarregar-nos els tracks (rutes<br />
prèviament marcades que nosaltres<br />
haurem de seguir) al nostre GPS per<br />
la pràctica de diumenge al matí.<br />
Al vespre, abans de sopar, l’Edu (ara<br />
ja és un col·lega més) ens proposa<br />
un repte. Per parelles i amb l’ajuda<br />
d’un mapa hem d’arribar a 10 llocs<br />
diferents on hi trobarem unes cintes<br />
que ens indicaran que es el lloc<br />
correcte. Hem d’aconseguir arribar<br />
a tants punts com sigui possible<br />
en mitja hora! Personalment, em<br />
recorda a les gimcanes que organitzàvem<br />
a l’agrupament escolta…<br />
quina emoció!<br />
Doncs vinga a córrer per Prades per<br />
agafar gana per sopar. L’activitat és<br />
emocionant, tot i que, hi ha algun<br />
grup que no ha entès que les cintes<br />
no s’agafen!, que si no els altres no<br />
n’hi trobem! Deixant a part aquest<br />
petit detall ens ho passem d’allò<br />
més bé…<br />
Mentre sopem comentem la jugada…<br />
tothom te anècdotes per explicar<br />
d’aquest 30 minuts. Es fa evident,<br />
que em gaudit com a canalla.<br />
L’endemà al matí frescs com a<br />
roses…alguns més que d’altres…<br />
ens preparem per la classe pràctica<br />
amb GPS.<br />
Abans d’esmorzar l’Edu ens dóna<br />
les coordenades (X – Y), amb elles<br />
tracem una ruta per poder arribar a<br />
diferents punts d’un mapa que ens<br />
ha proporcionat de la zona de Prades.<br />
Es veu que hem de trobar una<br />
tal Susanna…<br />
Un cop tenim tots els punts localitzats<br />
i l’esmorzar coll avall, comencem<br />
la pràctica. Avui per sort no fa<br />
tan fred com ahir i no hi ha perill de<br />
perdre els dits.<br />
Comencem la pràctica; mapa i<br />
brúixola en mà i GPS a la butxaca<br />
(esperem que per poc estona). Un<br />
cop arribem al primer punt, els que<br />
tenim GPS, l’obrim, ens situem i...jo<br />
no tinc bateria, jo no vaig descarregar-me<br />
bé els tracks, jo només en<br />
tinc un de descarregat, no el tinc<br />
orientat… és important abans de<br />
sortir comprovar que tot estigui<br />
correcte… Passerells!<br />
Sort en tenim del Jaume que a ell tot<br />
li va a l’hora! Vinga Jaume estem a<br />
les teves mans! Amb els de Bell-lloc<br />
ja quedem un dia per fer pràctica<br />
amb el GPS…<br />
Fa fred, però més en farà quan arribem<br />
dalt el Tossal de la Baltassana,<br />
el primer punt que hem de trobar al<br />
mapa. Som uns cracks l’hem trobat;<br />
el problema és que en lloc de 16 ara<br />
som 15! A quí hem perdut pel camí?<br />
Sort que a part de l’Eduard avui<br />
tenim un company seu, el Sebas, i<br />
van a buscar l’extraviat. Sembla que<br />
estiguem de campaments, som com<br />
canalla! Ja ens diuen que la iniciativa<br />
que tenim els agrada però millor<br />
ens mantenim tots junts…<br />
Entre rialles, anem trobant tots els<br />
punts del mapa fins que la neu fa<br />
acte de presència… què bonic tot<br />
nevat al nostre voltant… conti nuem<br />
amb la nostra activitat outdoor passant<br />
de la neu. Al final decidim acabar<br />
la pràctica perquè hi ha massa<br />
Esports<br />
23<br />
neu i després de dinar en queda una<br />
activitat més i si baixen les temperatures<br />
ens podem trobar la carretera<br />
gelada cap al vespre… i això ja no<br />
és tant bonic.<br />
La pràctica de després de dinar<br />
l’anul·lem perquè no para de nevar i<br />
hi ha perill que ens puguem perdre.<br />
La pràctica consistia en una cursa<br />
rogaining per parelles. El rogaining<br />
és una cursa d’orientació on només<br />
et donen un mapa i unes coordenades<br />
i has d’anar a trobar les fites<br />
en un temps límit. Cada fita té una<br />
puntuació i com més lluny està més<br />
elevada és. És una cursa que combina<br />
orientació, rapidesa i estratègia<br />
per aconseguir la màxima puntuació<br />
possible.<br />
Una llàstima no poder-la fer, perquè<br />
es preveia interessant…<br />
El cap de setmana s’acabava abans<br />
d’hora i ens quedava un regust agredolç…<br />
agre per haver-lo d’acabar<br />
sense ganes i dolç perquè esperàvem<br />
un cap de setmana fred i va ser<br />
tot el contrari… la bona convivència i<br />
la química entre tots, alumnes i profe,<br />
ens va fer riure fins a altes hores<br />
de la matinada! Però no us diré el<br />
perquè...
24 barret picat FEBRER 2012<br />
Cansaladeria<br />
Artesana<br />
M a Teresa<br />
Servei<br />
d’Auto-rentat<br />
de cotxes<br />
Elaboració<br />
Artesana<br />
Pons i Arola, 35<br />
25240 LINYOLA<br />
Tel. 973 57 56 64<br />
Taller de reparació<br />
Electricitat i mecànica en general<br />
Especialitat en revisions ITV<br />
Planxisteria i pintura<br />
Alineació de direccions per ordinador<br />
Servei de grua permanent<br />
TALLERS PLA D’URGELL<br />
Travessera Carrer Edison, s/n – Telèfon 973 57 54 02 – Linyola
El Xavier Pinyol, conegut per molta<br />
gent com a Pere Bep es va embrancar<br />
en una bonica aventura: fer el<br />
camí de Santiago amb bicicleta.<br />
Els 1550 km que separen Linyola<br />
de Santiago de Compostela els va<br />
fer a trams. L’itinerari que va seguir<br />
va ser els següent: Linyola-Lleida-<br />
Saragossa (passant pels Monegros)-<br />
Pamplona-Irun (per carretera)- Sant<br />
Sebastià- Bilbao-Santander-Gijón-<br />
Ribadeo-Santiago de Compostela.<br />
Segons explica el Xavier, en aquest<br />
intinerari va seguir el camí català<br />
fins a Pamplona i allí es va estimar<br />
més seguir el camí del Nord en lloc<br />
del francès.<br />
Esports<br />
25<br />
Pedalant pel camí de Santiago<br />
A Guernica<br />
El camí amb bicicleta va començar<br />
per Sant Joan del 2010 on va arribar<br />
fins a Saragossa. A l’agost del<br />
2010 va fer el tram fins a Santander.<br />
I l’agost del 2011 va fer l’últim tram,<br />
de Santader fins a Santiago de Compostela<br />
amb etapes de 100 km per<br />
dia. El Xavier explica que el camí el<br />
va fer sol fins a San Sebastián i a<br />
partir d’allí va fer el camí amb gent<br />
que feien la mateixa ruta. Aquest<br />
últim tram, des de Santander, el va<br />
Montse Giné<br />
fer amb l’Antoni Huguet (pare del<br />
Santi, mecànic de cotxes a Linyola).<br />
D’aquest camí recorda les sensacions<br />
que va tenir com la sensació<br />
de pau, llibertat, sense horaris, de<br />
dormir quan hi ha son i de menjar<br />
quan tens gana. Per al Xavier el<br />
camí ho és tot, turisme, gastronomia,<br />
aventura. I si hagués de valorar de l’1<br />
al 10 a la gent que es va trobar pel<br />
camí sens dubte que els posaria un<br />
11, assegura.<br />
Prop de Sant Sebastià<br />
Quin va ser el motiu per voler fer<br />
aquest viatge? Doncs el Xavier explica<br />
que va fer una promesa, en memòria<br />
de la meva mare que va morir<br />
fa un temps. Feia més de 15 anys<br />
que no agafava una bici i va haver<br />
de comprar la bici i tot el material per<br />
tal d’assolir el seu objectiu, realitzar<br />
el camí de Santiago i aconseguir la<br />
Compostelana.<br />
El camí també va estar plagat d’anècdotes.<br />
Una va passar a Bujaraloz on<br />
portava el maillot del CELI i li van<br />
donar records pels del Timbaler,<br />
Prop de La Corunya<br />
un xicot que havia après a fer de<br />
pastisser amb el Jose. I a Villalba (A<br />
Coruña) li van donar records pels de<br />
les Viguetes.<br />
El segon camí ja està en marxa. El<br />
va començar al setembre d’aquest<br />
any passat. Primer va fer de Linyola<br />
a Montserrat i més endavant Linyola<br />
–Monzón per començar la ruta del<br />
camí francès.<br />
Subscriu-te a<br />
la revista de LINYOLA!
26<br />
barret picat FEBRER 2012<br />
Vistes de Linyola<br />
A Manel Balsells Balagué<br />
Director de la Coral Flor de Lli<br />
I a Meritxell Balsells Tella<br />
Directora de la Coral Bellcant.<br />
Aquest setembre va fer dos anys que<br />
vaig començar a cantar amb la Coral<br />
Flor de Lli.<br />
Sóc més feliç des d’aleshores.<br />
M’agrada molt i ho dic sempre.<br />
La companyonia i la comprensió<br />
que he trobat amb tots els cantaires<br />
amb la meva inexperiència en aquest<br />
món del cant coral, m’ha ajudat molt<br />
i només pot ser gràcies a l’estil de<br />
dirigir que tenen tant el Manel com<br />
la Meritxell, de mai fer evident davant<br />
V. Fontanet<br />
La Coral<br />
La coral<br />
Victòria Fontanet Puig-pinós<br />
Manel Balsells<br />
de tots, que qui comença, encara no<br />
en sap. Gràcies.<br />
Als 17 o 18 anys el Manel va “organitzar”<br />
L’Orfeó i jo hi vaig anar<br />
durant un temps. Encara recordo<br />
unes cançons de llavors: Rossinyol<br />
que vas a França, Per tu ploro, Les<br />
violes grinyolen, L’occident és tot<br />
en foc...<br />
Fa 45 anys que el Manel assaja,<br />
assaja i assaja amb tot un seguit de<br />
gent de totes les edats i caràcters.<br />
Ell sempre al davant desinteressadament<br />
i des de fa un temps junt<br />
amb la seva filla Meritxell, fins que<br />
tot surt com ells volen, que és com<br />
ha de ser. Gràcies.<br />
Meritxell Balsells<br />
Per fer els concerts de Nadal, Pasqua,<br />
Residències i les festes grans<br />
(com Festes Majors, batejos i bodes)<br />
ens ajuntem amb la Coral Bellcant<br />
que dirigeix Meritxell Balsells, on<br />
hem fet noves coneixences.<br />
A mi personalment una de les senyores<br />
em va dir que quan era més<br />
jove sempre cantava i al seu marit<br />
li agradava escoltar-la. Quan ell va<br />
morir, ella va anar a cantar a la Coral<br />
perquè la sentís des del cel. No és<br />
maco això?<br />
Aquest sentiment és un dels que<br />
tenim quan cantem, tant pot ser un<br />
cant de missa, com una sardana,<br />
nadala o havanera.<br />
I és que, el cantar ens fa sentir bé<br />
amb tothom.
Vistes de Linyola<br />
Què parla català? Què parla de<br />
Barcelona? Què parla de Lleida?<br />
Per error es van deixar de publicar els<br />
dos darrers punts i a part. Tornem a<br />
publicar tot l’article sencer en aquest<br />
número. Disculpeu les molèsties.<br />
Com són les coses, i quin sentit<br />
prenen quan ets pare... El cas és<br />
que feia mesos que volia escriure<br />
sobre l’ús de la llengua, i com que<br />
ja no faig coses sense pensar en<br />
el Pau, doncs ho escric ara fent-lo<br />
sevir a ell com a excusa.<br />
Les preguntes del títol ja són<br />
típiques quan algú sent parlar el<br />
Pau. La veritat és que ha estat<br />
sorprenent la capacitat d’aprendre<br />
la llengua per part del Pau. Em<br />
sembla que ja ho he comentat,<br />
que els que hi entenen diuen que<br />
és normal que un nen aprengui<br />
tan aviat a parlar una llengua estrangera,<br />
que ja voldríem nosaltres<br />
aquesta capacitat per aprendre<br />
anglès, i que què fort.<br />
El cas és que com el Pau té mare de<br />
Lleida i pare de Barcelona, doncs fa<br />
gràcia anar veient cap a quin costat<br />
lingüístic es decantarà... El que<br />
veiem és que depèn amb qui passa<br />
més temps, que usa una variant o<br />
una altra. Per tant, la meva hipòtesi<br />
que acabarà parlant la variant occidental<br />
del català es confirmarà,<br />
perquè segur que passarà més<br />
temps a Linyola que a Barcelona.<br />
Es veu que quan està amb mi diu<br />
“ascola”, “cotxa”, o “antrapà”, i que<br />
quan està amb sa mare diu “escole”,<br />
“cotxe”, o “entrepà”.<br />
A mi ja m’està bé, perquè almenys<br />
són paraules correctes en totes<br />
dues variants. Per a mi el problema<br />
Quim Balaguer<br />
apareix quan parla amb gent que no<br />
són ni son pare ni sa mare, perquè<br />
llavors comença a sentir la variant<br />
linyolenca, i a mi ja no m’agrada<br />
tant. És quan sento que li diuen<br />
“Que em dius adiós?”, “que em fas<br />
un besito?”,”que aneu a l’estany a<br />
veure patitos?”,... i d’altres puntades<br />
a la llengua.<br />
I això costarà, perquè com que<br />
aquí s’ha dit sempre així... No ho<br />
canviarem ara.<br />
Us en recordeu de la Norma? Què<br />
bona que era! I quin bé ens va fer a<br />
tots plegats. Era hora que aprenguéssim<br />
que el català podia ser llengua<br />
d’ús social, i no exclusivament<br />
familiar (us ho diu algú criat al barri<br />
27<br />
castellanoparlant del Besòs, a la<br />
perifèria de Barcelona, on quan em<br />
sentien parlar amb el meu germà<br />
em deien “¿y por qué le hablas catalàn?<br />
I jo llavors no ho entenia. Ara<br />
sí. I malgrat el bé que va fer aquesta<br />
campanya, es segueix dient “adiós”<br />
i “besitos”.<br />
Sóc conscient que toco la llengua,<br />
tema espinós per excel·lència. I sé<br />
que visc en un país on els de la<br />
variant oriental de la llengua pronunciem<br />
d’una manera (malament<br />
o rara, dieu per aquí), els de l’occidental<br />
d’una altra (la bona, dieu), i<br />
a Linyola (i d’altres pobles) es diu<br />
besito i adiós i no passa res. Total,<br />
si ja ens entenem i ningú vindrà a<br />
corregir... Bé, corregir sí, perquè la<br />
conversa és “Què em dius adiós?”,<br />
“Digues adéu, Pau”, “adéu”, diu<br />
el Pau, “adios” li diuen. No han<br />
captat la correcció. Què hi farem,<br />
insistirem. Seguiré dient “adéu” i<br />
”patons”.<br />
Coneixes el teu poble?<br />
Laura Mas Darbra fou l’encertant<br />
del darrer Coneixes el teu poble,<br />
les finestres de la Boroba.<br />
Saps on es troba<br />
aquesta finestra?<br />
Respostes a<br />
barretpicat@yahoo.com<br />
C.Arenas
28 barret picat FEBRER 2012<br />
INSTAL·LACIONS I MANTENIMENT<br />
Pompeu Fabra, 16 – 25240 LINYOLA (Lleida) – Tel. 973 57 54 15- Fax 973 71 43 44
Colla Mani, matança del porc<br />
Sopar veterans CF Linyola<br />
Curs de Nadal<br />
Fotos: N. Balagueró, C. Arenas,<br />
M. Giné, M. Hernández.<br />
29
ELS POR<br />
RXOS<br />
Teresa Solsona Farré<br />
Pl. l’Església, 6B 25240 Linyola<br />
Tel. 973 575 455<br />
moda home / dona<br />
C/ Ponent, s/n - 25260 IVARS D’URGELL (Lleida)<br />
Tel. 973 58 01 48 - www.berbio.com<br />
www.clublinyolagym.com<br />
Confeccions OLGA SL<br />
Vestuari i calçat per a professionals<br />
C/ President Macià, 7<br />
25230 MOLLERUSSA (Lleida)<br />
Tel. 973 60 22 24<br />
barret picat FEBRER 2012 33
34<br />
barret picat FEBRER 2012<br />
Història<br />
L’article és un resum de les cartes<br />
que una colla d’amics enviaven al<br />
seu company que feia la mili a l’Àfrica<br />
i que ens expliquen a través dels<br />
seus ulls de joves, com veien la vida<br />
–principalment- de les festes que es<br />
feien al poble.<br />
Febrero<br />
Lu Ma Mi Ju Vi Sá Do<br />
5 1<br />
6 2 3 4 5 6 7 8<br />
7 9 10 11 12 13 14 15<br />
8 16 17 18 19 20 21 22<br />
9 23 24 25 26 27 28<br />
Marzo<br />
Lu Ma Mi Ju Vi Sá Do<br />
9 1<br />
10 2 3 4 5 6 7 8<br />
11 9 10 11 12 13 14 15<br />
12 16 17 18 19 20 21 22<br />
13 23 24 25 26 27 28 29<br />
14 30 31<br />
FEBRER<br />
DE LA CANDELERA<br />
A CARNAVAL<br />
A principis de febrer, un familiar li<br />
escriu que a Linyola hi va nevar tres<br />
dies a la fi del mes de gener, i un<br />
amic que també fa la mili i li comenta<br />
que va anar al ball i la gent se’n reia<br />
d’ell al ball, per anar pelat al zero. Es<br />
va fer festa per la Candelera.<br />
El seu germà li escriu el 7 de febrer<br />
que el dilluns dia de la candelera<br />
van ballar amb el Ritmo Club, que<br />
el dia de Sant Blai va anar a ballar<br />
a la festa major del Palau, però només<br />
un dia perquè li explica va curt<br />
d’armilla i després vingué el ball de<br />
Santa Àgueda amb l’orquestra del<br />
Simonet de Mollerussa, on hi hagué<br />
10 o 12 premis, tots per homes: uns<br />
calçotets, un orinal... tot de coses<br />
Linyola 1942 (II)<br />
Esteve Mestre Roigé<br />
per fer riure.... Fa sol, la gent s’està<br />
als llocs que toca el sol i no podem<br />
sembrar ni alfals ni civada perquè<br />
no plou. Els vímets els hem venut a<br />
35 pessetes. Sobre aquestes festes,<br />
el 15 de febrer, una amiga li diu que<br />
va anar a la festa major de Palau i<br />
en la casa que vam anar a sopar,<br />
érem 15 nois i noies del Poal, Bellvís<br />
i Linyola, ballàrem tots els balls<br />
i quan arribàvem a casa, posàvem<br />
la ràdio i tornàvem a ballar i a l’arribar<br />
a Linyola, Santa Àgueda, de<br />
set dies de la setmana, n’he passat<br />
cinc ballant. I encara que sembla<br />
que per Carnaval no facin res d’animat,<br />
jo ballaré tots els balls ja que<br />
la Quaresma serà tan avorrida com<br />
sempre i ens haurem de passar els<br />
diumenges al cine amb les bírries<br />
que ens tenen acostumats.<br />
Un altre amic li escrivia el 10 de<br />
febrer que el dilluns per la Candelera<br />
es va fer ball tarda i nit i que el<br />
dimarts i dimecres va anar a ballar a<br />
Palau i que el dia 8 de febrer va tenir<br />
lloc la col·locació de la campana,<br />
regalada pel Pere-Bep, fent-se una<br />
magnífica festa a la que hi va assistir<br />
l’ajuntament i després hi hagué una<br />
recepció a l’ajuntament amenitzada<br />
per l’orquestra de costum. I a la tarda,<br />
quan érem a la meitat del ball,<br />
va comparèixer el Perebep amb els<br />
seus convidats i va cridar l’atenció<br />
de tothom, hi digué: “Us invito a tots<br />
els qui esteu aquí a beure, que pago<br />
jo”. Acaba dient-li que si passa fam<br />
a la mili, ell també en passa a casa.<br />
El seu germà li comenta el 10 de<br />
febrer que està rebentat de portar<br />
aigua a casa, que paguen per un<br />
servei i no els arriba l’aigua i a més<br />
l’obliguen a treballar a jova per treure<br />
el fang dels carrers del poble, que<br />
esta tan ple de fang que no es pot<br />
passar ni volant. Tenim aigua fins que<br />
baixi l’aigua del canal.<br />
CARNAVAL<br />
El dia 20 de febrer el seu germà li<br />
explica que ja ha passat la festa de<br />
Carnaval, on molta gent va agafar<br />
grans masurques i tothom anava torrat<br />
i la gent anaven tomballejant pels<br />
carrers com si fossin bojos, i sense<br />
màscares ni disfresses i jo me’n vaig<br />
anar amb un company per les eres,<br />
mentre pel poble es feien moltes<br />
cachipondies i no havia passat mai<br />
un carnaval tan alegre com aquest.<br />
Dies més tard, li escrivia un amic,<br />
que li explicava com que només<br />
queden dos membres de la colla,<br />
decidiren no fer res, però sabedors<br />
d’aquesta circumstància, una altra<br />
colla els Hot, els convidà a dinar i<br />
vam menjar com a reis fins a rebentar,<br />
després vam anar a beure a casa<br />
de les noies i la beguda ens feia fer<br />
discursos com si fóssim notaris. Feia<br />
un fred terrible, però de tan beguts<br />
que anàvem, mentre anàvem pel<br />
carrer, érem unes estufes. I sense<br />
pensar-ho em vaig trobar al ball, portava<br />
unes sabates tan grosses que<br />
quan era a la bàscula, les sabates ja<br />
entraven al ball. Em vaig divertir i fer<br />
riure molt a la gent..., que si després<br />
ho penses moltes coses de les que<br />
vaig fer no les hauria hagut d’haver<br />
fet, però arribes a la conclusió que<br />
això és la vida i la joventut.<br />
Una amiga li explicava que el carnaval<br />
s’havia celebrat el darrer dia amb<br />
un ball familiar, sense màscares, ni<br />
confeti, ni res... Els nois feren un<br />
dinar com els altres anys i després<br />
passaren a beure per les cases de<br />
les noies i després ens van reunir,<br />
però n’hi hagué que no pogueren<br />
anar ni al ball de tarda ni al de nit, de<br />
tant que havien begut. I li comenta<br />
que per la Quaresma al cine no deixaran<br />
guardar les cadires de la vora<br />
i hi haurem d’anar tots alhora...
Durant el mes de març li escrivia<br />
un amic que feia la mili<br />
i li explicava que un amic seu<br />
havia anat a ballar per primera<br />
vegada el dia de Carnaval<br />
i que no s’havia equivocat<br />
en cap ball, però tot això<br />
després d’haver anat a beure<br />
a casa de totes les seves<br />
amigues i portava el cap ple<br />
de licor i estava tan begut<br />
que feina hi hagué d’arribar<br />
a casa a la nit.<br />
MARÇ<br />
El seu germà li explica el 9<br />
de març que el Vicens els ha<br />
pujat el cine a 2,50 ptes la<br />
sessió. Que ha sembrat l’ordi,<br />
l’alfals i les patates. La quaresma<br />
és molt ensopida. I li<br />
diu que no li pot parlar de les<br />
noves incorporacions a la mili<br />
ni de la instrucció premilitar.<br />
SANT jOSEP A<br />
MOLLERUSSA<br />
El dia 21 de març li envien<br />
dues cartes, la primera del<br />
seu germà, que l’informa que<br />
malgrat li va arribar la carta<br />
oberta, dins hi havia el tabac<br />
esgrunat i avui m’he fumat<br />
un Flor del Brasil i li comenta<br />
que entre les dues cartilles de<br />
racionament de tabac que té i<br />
le tabac que cull, va fent. Plou<br />
de sementer i anirà bé ja que<br />
hi havia sequera.<br />
Li explica com el 19 de març,<br />
dia de Sant Josep, la colla<br />
va sortir a peu, camí de Mollerussa<br />
i anaven un grup de 30 persones<br />
quan a mig camí els donaren l’alto la<br />
guàrdia civil que els va voler identificar,<br />
però com que eren molta colla,<br />
els de Linyola, un a un, es van anant<br />
escapant pels costats...arribats a<br />
Mollerussa no es podia passar per<br />
enlloc de tanta gent i animals que hi<br />
havia que no ho havia vist mai. A les<br />
firetes hi havia cavallitos, un parell<br />
de jocs de barques, i les parades<br />
de tir. El ball, era com una mola de<br />
molí que va rodant per aplanar el<br />
gra, doncs allò era una massa de<br />
carn humana que donava voltes per<br />
aplanar els peus...<br />
Com que ens vam emportar fiambre<br />
de casa vam anar a dinar al costat del<br />
Canal, després vam anar al cinema<br />
i feien una pel·lícula moderna que<br />
es titulava “Indomita” i després vam<br />
Història<br />
35<br />
tornar cap a Linyola<br />
i quan vam arribar<br />
no podíem donar un<br />
pas més de cansats<br />
que estàvem i ens en<br />
vam anar a dormir de<br />
rendits que estàvem.<br />
Un amic li escrivia el<br />
21 de març i li deia<br />
que com que era<br />
Quaresma només podien<br />
passejar i anar<br />
al cine, encara que li<br />
comenta que aquest<br />
any no s’ha buscat<br />
cap compromís per<br />
passar la quaresma.<br />
Que va anar a Mollerussa<br />
per Sant Josep<br />
i que s’ho va passar<br />
molt divertit i que va<br />
tornar a Linyola a les<br />
2 de la matinada. I<br />
que no li enviï tabac<br />
ja que mai li ha arribat<br />
una cigarreta, que se<br />
les queden totes....<br />
Una amiga li explica<br />
que va anar a Mollerussa<br />
per Sant<br />
Josep, amb carro<br />
amb el seu pare i<br />
una amiga que hi<br />
vam passejar i vam<br />
anar a ballar amb<br />
els compromisos i<br />
després als cavallitos<br />
i vaig pujar a la nòria<br />
i no ho tornarà a fer<br />
mai més ja que es<br />
va marejar i quan es<br />
volia fer una foto es<br />
va adonar que anava descabellada<br />
i no va voler. Per la tarda, ball i cine i<br />
tornar a Linyola on encara va veure<br />
“Calumniado” que va estar força bé.<br />
La Quaresma ha estat molt llarga i<br />
avorrida i al cine hi he anat sola, que<br />
més val sola que mal acompanyada.<br />
PD. Si teniu informació de dietaris i<br />
notes preses i m’ho feu saber us ho<br />
agrairia.
36<br />
La guerra és inhumana, però malgrat<br />
aquest context tan desfavorable<br />
també la generositat i el sacrifici<br />
desinteressat es fan presents inclòs<br />
en les situacions més desesperades.<br />
Quan arriba el Nadal, generalment,<br />
no falta algun diari que es fa ressò<br />
d’un fet que va passar durant la<br />
Primera Guerra Mundial en que els<br />
soldats d’ambdós bàndols, espontàniament<br />
van deixar de disparar-se,<br />
i que en aquelles diades, de bons<br />
propòsits sempre queda bé, i de pas<br />
ja tenim gairebé una pàgina plena.<br />
Concretament a “La Vanguàrdia” em<br />
consta haver-ho vist un parell de vegades.<br />
L’any 1994: “La Navidad que<br />
paró una guerra” i el 2010: “Cuando<br />
en la guerra había humanidad”, i si<br />
tingués la paciència de consultar<br />
l’hemeroteca, molt possiblement en<br />
sortirien més exemples per l’estil.<br />
Però no cal anar tan lluny per trobar<br />
casos semblants. Al Cap de Pont<br />
de Balaguer, el dia 12 d’octubre de<br />
1938, es va donar un fet força curiós,<br />
però no únic, doncs al llarg de la<br />
guerra ja havia succeït, i també es repetiria<br />
en altres fronts. Evidentment<br />
barret picat FEBRER 2012<br />
Història<br />
Històries humanes<br />
de la guerra (I)<br />
Josep Pla Blanch<br />
no es troba reflectit en cap document<br />
oficial de les unitats combatents,<br />
però sí en el Diari que va escriure el<br />
soldat músic del 3r Batalló del Regiment<br />
d’Infanteria de Palma ( 1 ) nº 36,<br />
el mallorquí de Llucmajor, Antonio<br />
Salvà Pastor.<br />
Aquesta és la transcripció íntegra de<br />
l’anotació d’aquell dia:<br />
“El 12, festividad de la Virgen del<br />
Pilar y fiesta de la Raza celebramos<br />
una misa en el corral de Torre Salas,<br />
asistiendo la tropa libre de servicio.<br />
Después de ella, nos dirigieron la<br />
palabra el Páter, el teniente Montserrat,<br />
y el capitán Pizá, que actua de<br />
comandante por ausencia de Cebriá.<br />
Luego se recitaron varias poesias<br />
patrióticas.<br />
Mientras celebrábamos estos actos,<br />
en los parapetos ocurría algo muy<br />
curioso: Un rojillo estaba encima la<br />
trinchera y con un cubo sacaba agua<br />
TAXI Jordi<br />
687 847 648<br />
973 575 375<br />
Linyola
de la misma; un centinela nuestro al<br />
verlo le preguntó si quería ir al hospital,<br />
contestándole: “Tanto me da<br />
como no”, y así fueron haciéndose<br />
preguntas y al ver que nadie hacía<br />
fuego fueron asomándose otros<br />
rojos y los nuestros les imitaron. La<br />
conversación trajo un pacto de no<br />
tirarse en todo el día, y luego dos<br />
soldados nuestros y dos de ellos<br />
salieron adelante, hacia el centro del<br />
terreno de nadie y se dieron la mano<br />
y cambiáronse coñac y tabaco, ellos<br />
dijeron que solo tenían libritos de fumar.<br />
Despidiéronse y hasta después<br />
de comer en que volvieron cambiarse<br />
la prensa. Ninguno ibamos<br />
C/ Salmerón, 3 — 25240 LINYOLA<br />
Tel. 973 57 52 27<br />
“cubiertos”, sino que por encima los<br />
parapetos. Parece un dia de fiesta,<br />
pues todos estamos contentos. Por<br />
Història<br />
37<br />
la tarde, ha continuado igual que por<br />
la mañana, pero solo que ha sido una<br />
romeria el ir y venir. Por la noche,<br />
todo eran cantos, coros y oradores.<br />
Nosotros cantando nuestros himnos<br />
y ellos cantaron “La Internacional” y<br />
otras canciones alusivas al régimen<br />
democrático.<br />
El 13, después de comer, terminó el<br />
pacto. La artillería roja bombardeó<br />
las posiciones del Pedrís y ya todo el<br />
mundo se refugió en las chozas para<br />
no ofrecer “blanco” al enemigo”.<br />
1) El Regiment d’Infanteria Palma nº 36 tenia la<br />
seva seu a l’illa de Mallorca, i el seu 3r. Batalló a la<br />
localitat de Campos. Integrat, en la seva major part,<br />
per soldats i comandaments mallorquins, va estar al<br />
Cap de Pont de Balaguer, al sector de l’ermita del<br />
Pedrís, durant els combats de maig del 1938, i també<br />
a Corbins i Torrelameu quan l’ofensiva de Vilanova<br />
de la Barca per l’agost del mateix any. Al llibre “La<br />
batalla del Segre” de Lluís Mezquida (Dip. Tarragona<br />
1972) se’l fa de “Las Palmas”, i “canaris” als seus<br />
soldats. A partir d’aquí, tothom que ha copiat, ha<br />
caigut en la mateixa errada.<br />
Av. de la Mediterrània, 68-69 – 25241 GOLMÉS (Lleida)<br />
Tel./Fax 973 60 01 03<br />
xapaipinturamarpri@gmail.com
38<br />
barret picat FEBRER 2012<br />
Entrevistes<br />
Entrevista a Jordi Martí Caba,<br />
jove empresari d’un taller de planxa i pintura<br />
El Jordi té 30 anys, va néixer a<br />
Linyola i actualment viu a Mollerussa<br />
amb la seva parella. És un<br />
jove empresari que des de fa dos<br />
anys gestiona el seu propi taller<br />
de planxa i pintura.<br />
“És molt gratificant ja que fas que<br />
una cosa inservible torni a ser útil”<br />
En la següent entrevista parlem<br />
amb el Jordi, un jove empresari<br />
linyolenc que ha tingut la intuïció,<br />
la motivació i la valentia de muntar<br />
el seu propi taller de planxa i<br />
pintura. No és un cas únic, però<br />
certament en els temps que corren<br />
fer realitat el teu propi negoci és un<br />
repte difícil d’aconseguir. En les<br />
seves paraules coneixerem com<br />
és la feina en un taller de planxa<br />
i pintura, però sobretot veurem<br />
com la motivació i la voluntat de<br />
prosperar l’han empès a fer realitat<br />
aquest projecte.<br />
—Sempre t’ha agradat muntar i<br />
desmuntar?<br />
—Tot el que té a veure amb la mecànica<br />
i el motor sempre m’ha agradat.<br />
Primer amb les motos, després amb<br />
els cotxes. En bona part la meva<br />
feina és també la meva afició.<br />
—Quan fa que treballes en el sector<br />
de la planxa i la pintura?<br />
—Vaig començar entorn als 17<br />
anys, per tant fa uns 13 anys que<br />
m’hi dedico. Sempre m’ha agradat<br />
la mecànica, vaig tenir l’oportunitat<br />
de treballar com a planxista i em va<br />
atreure des del primer moment, per<br />
això he continuat treballant i aprenent<br />
en aquest sector.<br />
—I quina formació has fet?<br />
Robert Porta Roigé<br />
La Montse i el Jordi davant les oficines<br />
—Vaig fer la formació professional en<br />
mecànica a La Salle de Mollerussa.<br />
Més endavant m’he tret altres títols<br />
específics del sector en el que treballo,<br />
com ara el títol de responsable<br />
de taller, l’especialitat en planxa i<br />
pintura, etc.<br />
De totes formes és un tipus d’ofici<br />
amb el que aprens molt amb la<br />
pràctica. Penso que és una feina<br />
molt agraïda perquè tens la<br />
possibilitat de veure el procés de<br />
reconstrucció d’un vehicle. És molt<br />
gratificant ja que fas que una cosa<br />
inservible o malmesa torni a ser útil.<br />
—Recentment t’has aventurat a<br />
crear el teu propi taller. Com es diu<br />
l’empresa i on està situada?<br />
—Des de fa uns dos anys, cap a la<br />
primavera de 2010, vam obrir el taller<br />
de Xapa i Pintura Marpri, al polígon<br />
Golpark de Golmés.<br />
—Quantes persones hi treballeu?<br />
—Actualment hi treballem tres persones,<br />
dues al taller i una a l’oficina.<br />
També alguns cops vénen estudiants<br />
en pràctiques.<br />
—I de moment què tal l’experiència<br />
com a autònom?<br />
—Els primers mesos força complicats,<br />
t’atabales amb més facilitat fins<br />
que no t’adaptes al dia a dia. També<br />
al començament estava sol i per tant<br />
havia de fer-me càrrec del taller i de<br />
tota la seva gestió. Al cap d’uns dos<br />
mesos va començar a treballar el Josep<br />
Maria Batalla al taller i la Montse<br />
Martí a l’oficina, a partir d’aquí tot ja<br />
va anar més rodat. Això m’ha donat<br />
més llibertat i més flexibilitat en els<br />
horaris, tot i que com a autònom no<br />
tens mai un horari fix. Depenen de<br />
la feina que hi hagi pots acabar la<br />
jornada molt tard.<br />
Tenir el meu propi taller és més<br />
motivador, perquè veus com el teu<br />
projecte es fa realitat i com va evolucionant.<br />
En el nostre cas començàvem<br />
de zero, això vol dir obres,<br />
pensar on anirà cada part del taller,<br />
comprar tot el material, estructurar<br />
tots els procediments... Cal tenir<br />
una mentalitat oberta i amb la idea<br />
de seguir prosperant. Així com vaig<br />
tenir l’oportunitat de crear el taller,
L’equip del taller<br />
també hi ha el repte de mantenir-lo i<br />
fer-lo créixer, i això és el que t’anima<br />
a seguir endavant.<br />
—Quines són les tasques principals<br />
d’un taller de planxa i pintura<br />
de l’automòbil?<br />
—L’objectiu principal d’un taller de<br />
xapa i pintura és reparar i pintar<br />
les parts malmeses d’un vehicle.<br />
A nivell més específic, tenint en<br />
compte que cada cas pot presentar<br />
processos particulars, les principals<br />
tasques del taller serien: pressupostar<br />
la reparació dels danys, si<br />
aquest és acceptat sol·licitar les<br />
peces necessàries per a la reparació,<br />
presentar les peces i adreçar les<br />
parts danyades per tal que recuperi<br />
la forma original, això pot comportar<br />
adreçar la xapa, polir, aplicar massilla,<br />
donar-li la forma adequada i<br />
aparellar. Pel que fa al procés de<br />
pintura cal tapar totes aquelles parts<br />
que no es pintaran o desmuntar les<br />
parts que es pintaran, llavors a la cabina<br />
es pinta i s’asseca. Finalment<br />
quedaria el muntatge s’hi s’han<br />
extret les peces, i totes les tasques<br />
relacionades amb secretaria.<br />
—Deus estar acostumat a veure<br />
molts tipus de col·lisions. Quina<br />
és la reparació més habitual que<br />
et trobés?<br />
El Jordi pintant un cotxe<br />
—La reparació més habitual són els<br />
cops frontals, després les rascades<br />
menors i els canvis de vidre.<br />
—Com afrontes aquelles reparacions<br />
més singulars o poc habituals?<br />
—En aquests casos el més complicat<br />
és quan no tens les eines adequades,<br />
fet que dificulta el treball i és<br />
quan hi has de posar molta imaginació<br />
i paciència. Al final l’experiència<br />
és un valor molt important perquè et<br />
permet intuir i anticipar-te i sobretot<br />
no treballar en debades.<br />
Entrevistes<br />
39<br />
—Ha evolucionat molt la tecnologia<br />
en el sector de la planxa i la<br />
pintura. Quins canvis has notat?<br />
—Sí que ha evolucionat. Els canvis<br />
s’han notat més en unes coses que<br />
unes altres, per exemple abans es<br />
polia amb aigua, però jo ja sempre<br />
ho he fet en sec. També en el tema<br />
de pintar abans es pintava a l’aire lliure,<br />
en el meu cas sempre ho he fet en<br />
cabina, ja que és obligatori per normativa<br />
i l’acabat és molt millor. Les<br />
cabines de pintat han evolucionat<br />
molt, ara fins i tot et poden reparar<br />
les avaries de la cabina per internet,<br />
tot està informatitzat. També la pròpia<br />
evolució de la tecnologia en els<br />
cotxes t’afecta, per exemple ara ja hi<br />
ha moltes peces d’alumini, abans els<br />
para-xocs eren més metàl·lics, ara<br />
s’utilitza més materials plàstics, etc.<br />
Els cotxes han incorporat i millorat<br />
tot el que està relacionat amb la seguretat,<br />
com ara els airbags, i això<br />
t’implica adaptar-te en la reparació<br />
de tots aquests components.<br />
Els canvis també s’han anat aplicant<br />
segons la legislació, sobretot<br />
ha canviat molt en aspectes com la<br />
seguretat laboral i de medi ambient.
40<br />
barret picat FEBRER 2012<br />
Entrevistes<br />
Per exemple abans s’utilitzava més<br />
dissolvent per a pintar, ara es fa amb<br />
aigua tractada mesclada amb la<br />
pintura, que és menys contaminant.<br />
—És una professió amb futur?<br />
Com creus que evolucionarà?<br />
—En primer lloc és un sector que<br />
va molt a remolc de l’evolució dels<br />
automòbils. Tot i que cada cop veiem<br />
cotxes més equipats i més segurs,<br />
també són més potents i ràpids, així<br />
com més còmodes de conduir. Però<br />
tot i l’avenç de les noves tecnologies<br />
els imprevistos en la conducció són<br />
molt difícils de controlar.<br />
L’evolució va lligada a la tecnologia,<br />
abans per exemple tot era molt<br />
més rudimentari, es treballava molt<br />
més amb martells i palanques. Ara<br />
cada cop més van sortint màquines<br />
i equips de treball específics i per<br />
tant ha millorat la qualitat del treball.<br />
—Pel que sembla hi ha moltes altres<br />
empreses que treballen a l’entorn<br />
de la planxa i la pintura. Amb<br />
quins tipus d’empreses treballes?<br />
—El sol fet de tenir el teu propi negoci<br />
ja vol dir que hauràs de relacionar-te<br />
amb molt altra gent, no només<br />
els clients sinó tots els sectors que<br />
et disposen allò necessari per poder<br />
fer la teva feina. Per posar exemples:<br />
Les cases de pintura, que inclou<br />
també tot el material de seguretat i<br />
recanvis. Tot el que té a veure amb<br />
maquinària relacionada amb la<br />
planxa i la mecànica, els recanvis i<br />
materials de reparació dels vehicles,<br />
que tractes tant amb les marques<br />
oficials com amb tallers de recanvis.<br />
Tot allò referent amb l’oficina,<br />
així com els programes informàtics,<br />
que porta una empresa externa. Les<br />
assegurances i els pèrits que són<br />
també importants en la nostra feina.<br />
Les empreses que porten la gestió<br />
dels residus, també els tècnics de<br />
prevenció i seguretat. Les relacions<br />
amb altres tallers de mecànica o de<br />
Josep i Jordi, arreglant Seat 600<br />
planxa i pintura i finalment tot allò<br />
vinculat amb la promoció del taller.<br />
—Creus que el món de la planxa<br />
i la pintura té una part artística?<br />
—I tant, hi ha tota la vessant de l’aerografia<br />
i tuning de vehicles, és a dir<br />
la personalització de l’automòbil segons<br />
el teu gust. Tot i que no només<br />
has de dominar la tècnica sinó que<br />
també has de tenir una vocació artística.<br />
A més en aquest àmbit també cal<br />
tenir en compte les homologa cions,<br />
en que necessites la planificació per<br />
part d’un enginyer mecànic, així com<br />
les patents si crees algun producte<br />
nou. Certament és una feina que té<br />
la seva part artística. Una de les que<br />
he tocat és tot el relacionat amb la<br />
restauració de cotxes antics.<br />
—I alguna anècdota per explicar?<br />
—D’anècdotes segurament en<br />
podríem explicar moltes. En dues<br />
ocasions he vist com portaven un<br />
vehicle a reparar, l’aparcaven davant<br />
del taller i baixaven nerviosos<br />
sense recordar-se de frenar el cotxe,<br />
aquest es movia i topava contra el<br />
primer que trobava. Fent una mica<br />
de broma, segurament el millor<br />
és tenir un taller amb una mica de<br />
pendent. També hi ha aquells casos<br />
en que s’emporten el cotxe acabat<br />
d’arreglar i després tornen perquè<br />
l’han tornat a xafar o els hi han xafat<br />
el mateix dia.<br />
—Parlant una mica més de tu, ja<br />
veig que la mecànica és una de<br />
les teves principals aficions, però<br />
quines altres aficions tens?<br />
—Sempre m’ha agradat el futbol,<br />
hi vaig jugar molts anys i ara també<br />
m’agrada veure’l. Com es pot veure<br />
també m’agrada molt el món del<br />
motor, especialment les motos i<br />
d’uns anys cap aquí els quads. Amb<br />
els quads fem sortides i trobades<br />
habitualment.<br />
—Tens alguna sortida per destacar<br />
amb el quad?<br />
—Quan vam anar fins a Girona. És<br />
la ruta més llarga que he fet, des<br />
de Linyola fins a Besalú. Va ser impressionant<br />
pels canvis de paisatge<br />
i l’aventura i emoció de passar per<br />
rutes en que no saps què et trobaràs.<br />
—I per acabar, una pregunta obligada..<br />
què és Linyola per a tu?<br />
—És el poble de la meva vida, on he<br />
gaudit i gaudeixo de la família, dels<br />
amics, dels llocs on hi ha bona part<br />
dels meus records. A Linyola hi he<br />
crescut i viscut, he vist com ha anat<br />
evolucionant i canviant el poble. Sóc<br />
fet a Linyola.
Opinió<br />
La “responsabilitat” de CiU<br />
Bernat Fernàndez-Soleràs<br />
En política, no hi ha cap gest innocent,<br />
ni cap pacte sense tracte. CiU<br />
ha triat el PP com a parella exclusiva<br />
de ball. CiU ha continuat amb el neulit<br />
pujolisme de sempre: prioritzar el<br />
programa socioeconòmic per davant<br />
del nacional. Són més de dreta que<br />
no pas patriotes, per dir-ho ràpid.<br />
Durant les eleccions, van treure<br />
pit sobiranista amb gesticulacions<br />
exagerades, però de seguida s’han<br />
apressat a silenciar-lo, a rebaixar-lo<br />
i fins a amagar-lo. Només, de tant<br />
en tant, per escalfar l’ambient, l’insigne<br />
Pujol fa veure que sí, però no,<br />
alimentant el discurs escalfapatriotes<br />
convergent.<br />
A CiU, no ens enganyéssim, únicament<br />
li interessa l’economia especulativa<br />
i financera, l’“economia<br />
canalla”, com diu Loretta Napoleoni:<br />
ni la cultura, ni la llengua, ni la nació<br />
mereixen les seves atencions<br />
polítiques. I tanmateix, no es tracta<br />
del “peix al cove” pujolià, tan estèril<br />
com vergonyant, perquè ara ja no<br />
hi ha ni “cove” ni “peix”. Vímets<br />
escadussers, i encara. D’aquest<br />
mercadeig, CiU en sortirà escaldada,<br />
encara que, en aquests moments,<br />
vulgui fer veure que és la millor de<br />
les opcions possibles. El cofoisme<br />
és una altra de les marques del partit<br />
de Pujol.<br />
La dreta, d’aquí i d’arreu, sempre<br />
acaba entenent-se, per més que CiU<br />
i PP siguin antagònics, atès que es<br />
troben, en teoria, en pols nacionals<br />
oposats. Com el PP, CiU aprofita la<br />
crisi econòmica i l’estat de xoc que<br />
provoca per beneficiar els lobbys de<br />
poder, per fer thatcherism a la catalana.<br />
Forma part també del seu ADN.<br />
La socialdemocràcia queda lluny.<br />
Amb tot, l’entesa amb el PP li passarà<br />
una factura molt grossa, que<br />
no justifica cap conjuntura: CiU<br />
dóna la mà a un partit que té com<br />
a objectiu espanyolitzar Catalunya,<br />
tal com ha demostrat amb escreix al<br />
País Valencià i a les Illes. Els del PP<br />
volen esborrar Catalunya del mapa<br />
de les nacions. Sense pal·liatius. Vol<br />
convertir-la en una comunidad més,<br />
desnaturalitzant-ne els trets identitaris,<br />
seguint la política franquista,<br />
de què són hereus. La doctrina del<br />
PP deixa sense marge de maniobra<br />
CiU, de manera que, pactant-hi, el<br />
partit de Pujol cava alegrement la<br />
seva pròpia fossa.<br />
Si no fos tan pusil·lànime, si no defensés<br />
interessos tan espuris, CiU<br />
faria un pas endavant i encetaria el<br />
camí cap a la independència, l’única<br />
via raonable i esperançadora que pot<br />
salvar Catalunya de la desfeta i reflotar-la<br />
en temps de crisi. Seria, a més<br />
a més, l’única ruta que permetria<br />
CiU, un partit aparentment nacionalista,<br />
de desplegar el seu potencial<br />
polític en un horitzó de futur.<br />
No obstant això, en lloc d’encetar<br />
l’autèntica ruptura amb Espanya,<br />
un estat ademocràtic i corrupte,<br />
prefereix mantenir els privilegis<br />
dels poderosos, les prebendes<br />
del cercle d’empresaris i financers<br />
del pont aeri, l’status quo de sempre.<br />
CiU, al segle xxi, fa de Lliga.<br />
O pitjor: la seva política actual de<br />
desmantellament del sector públic<br />
(sanitat, educació, institucions), de<br />
desarticulació deliberada de l’estat<br />
del benestar, d’ofec de la cultura,<br />
de les universitats, dels mitjans de<br />
comunicació catalans, etcètera,<br />
suposa una reculada econòmica i<br />
41<br />
social sense precedents en la història<br />
contemporània.<br />
La demagògia de CiU, esbombada<br />
pels corifeus mediàtics i els creadors<br />
d’opinió, s’omple la boca de “responsabilitat”<br />
i d’altres substantius i<br />
adjectius que els aportin una pàtina<br />
de moralitat irreprotxable, subratllada<br />
amb retòriques de populisme de<br />
dreta. La seva praxi política, amb una<br />
deriva autoritària cada vegada més<br />
considerable, demostra, en canvi,<br />
el contrari: en termes deontològics,<br />
en ètica en general, tenen molt camí<br />
per fer.<br />
Certament, la gran “responsabilitat”<br />
del partit de Pujol és la d’haver<br />
rebaixat el potencial polític del país<br />
fins al punt que la Generalitat té cada<br />
vegada menys poder real, d’abocarlo<br />
a la decadència indefinida i a la<br />
conflictivitat social per culpa de la<br />
seva política neoliberal i socialment<br />
favorable només als potentats, tot<br />
obrint en el cos social una clivella,<br />
com més va més fonda, entre els<br />
més rics i els més pobres. La gran<br />
“responsabilitat” de CiU és que ens<br />
quedem definitivament sense país.<br />
Amb uns quants anys més de govern<br />
de CiU, gràcies al seu egoisme de<br />
classe i la seva voracitat de poder,<br />
Catalunya deixarà de ser una nació<br />
amb aspiracions factibles d’esdevenir<br />
plena, un país que vol ser més<br />
que un paisatge, una gastronomia o<br />
un club de futbol, per convertir-se en<br />
un dels territoris més malaguanyats<br />
d’una Europa en declivi, que no<br />
escolta els pobles sense estat, i una<br />
de les regiones més depauperades<br />
d’una Espanya eterna, que torni a<br />
ser una, grande y libre.
42<br />
A hores d’ara bona part de la nostra<br />
comarca (Pla d’Urgell) està al cas de<br />
la planta de biomassa que l’empresa<br />
Nufri vol instal·lar al terme municipal<br />
del Palau d’Anglesola. El que potser<br />
no tots sabem és en què consisteix<br />
una central d’aquest tipus i per què<br />
la gent dels pobles veïns han creat<br />
una plataforma anomenada “Salvem<br />
el Territori del Pla d’Urgell”.<br />
Una central de biomassa és una<br />
indústria de transformació d’energia<br />
mitjançant la combustió de biomassa<br />
en energia elèctrica, que es<br />
subministra a la xarxa. Per biomassa<br />
entenem els residus agrícoles i<br />
forestals, cultius energètics, residus<br />
animals, residus d’indústries agrícoles<br />
i forestals i altres.<br />
barret picat FEBRER 2012<br />
Opinió<br />
En el cas d’aquesta planta, el combustible<br />
utilitzat (segons el projecte<br />
de l’empresa) serien arbres fruiters,<br />
cultius energètics, restes de collita<br />
i forestal procedents de Catalunya<br />
i Aragó.<br />
Vist així sembla que la central no<br />
comporti cap tipus de perill per la<br />
Central de biomassa<br />
i medi ambient<br />
Carla Fuentes Boix, Estudiant de Ciències Ambientals<br />
salut, ja que la matèria prima prové<br />
d’una font renovable (els cultius).<br />
El problema amb el qual ens trobem<br />
és que deixa de ser sostenible<br />
quan el transport del combustible<br />
és inviable.<br />
Es pretén cremar 400.000 kg/dia<br />
(335 dies/any), la qual cosa comporta<br />
un gran moviment de vehicles,<br />
i com tots sabem hi ha gasos provinents<br />
de la combustió del transport<br />
que són nocius per a la salut (NO 2 ,<br />
SO 2 i CO). Estem parlant de gasos<br />
tòxics que a grans concentracions<br />
poden provocar problemes respiratoris,<br />
sobretot en gent gran, malalts<br />
crònics i nens.<br />
Tot i així, hom pot pensar que ens<br />
trobem en una zona que, per sort, no<br />
té per costum tenir molt de trànsit en<br />
comparació amb les grans ciutats,<br />
i que si els que viuen a les capitals<br />
no sofreixen tampoc tenim per què<br />
fer-ho nosaltres.<br />
Però aquest és només un dels motius<br />
que defensen els veïns del Pla<br />
d’Urgell. Quan es crema completa-<br />
ment matèria orgànica, a l’atmosfera<br />
s’emet diòxid de carboni (el mateix<br />
gas que deixem anar al respirar) i vapor<br />
d’aigua. D’entrada, si la biomassa<br />
es cremés completament, no té<br />
per què suposar cap problema, però<br />
la nostra és una terra on els arbres<br />
fruiters estan tractats amb productes<br />
fitosanitaris i on algunes collites<br />
són transgèniques. Això comporta<br />
que, al cremar-se, no es produeixen<br />
només els gasos esmentats, sinó<br />
que se’n produeixen de molt més<br />
tòxics i que, tal com passa amb els<br />
gasos del transport, poden provocar<br />
malalties.<br />
La contaminació atmosfèrica, al<br />
contrari del que pugui semblar, es<br />
dispersa a l’atmosfera i deixa de tenir<br />
perill per a la salut. Això passa molt<br />
més ràpid en zones on bufa el vent i<br />
hi plou sovint, dues característiques<br />
poc comunes al Pla. A això s’hi suma<br />
que, segons la legislació, una central<br />
d’aquest tipus ha d’estar a una distància<br />
mínima (2 km) de qualsevol<br />
nucli de població, i els nostres veïns<br />
del Poal es troben a 1,3 km de dis-<br />
LINYOLA
tància de la zona on està prevista la<br />
ubicació.<br />
A Linyola, des d’aquest punt de<br />
vista, la contaminació no ens hauria<br />
d’afectar, i la veritat és que és difícil<br />
predir si la planta tindrà inconvenients<br />
i/o avantatges directes sobre<br />
el nostre poble.<br />
què passa a la resta<br />
del món?<br />
Durant el mes de desembre es va dur<br />
a terme la Cimera de Durban (Sudàfrica).<br />
A molts aquest nom no ens<br />
dirà res, però segurament el protocol<br />
de Kyoto (1997) ens resulta més familiar.<br />
Aquest protocol establia que, a<br />
l’arribar al 2012, s’haurien de reduir les<br />
emissions de CO dels països rics res-<br />
2<br />
pecte el 1990, per tal de no contribuir<br />
tan descaradament amb l’escalfament<br />
del planeta. Durant aquests anys hi ha<br />
hagut un augment de països emergents,<br />
que han creat molta indústria,<br />
i per tant també han emès molt de<br />
CO Aquests països (com Xina) diuen<br />
2.<br />
que tenen el mateix dret a contaminar<br />
com ho han fet fins ara el Estats Units,<br />
per posar un exemple, i que no tenen<br />
per què reduir les seves emissions<br />
quan només fa uns pocs anys que<br />
contribueixen a l’efecte hivernacle.<br />
Vistes així les coses, a Durban no es<br />
va concloure res concret.<br />
Pel que fa a Europa, es va comprometre<br />
a complir el protocol de<br />
Kyoto, però va decidir unir els països<br />
membres a l’hora de comptabilitzar<br />
la contaminació. Així, els països més<br />
pobres feien baixar el nivell d’emissions<br />
i es complien les expectatives.<br />
En el cas concret d’Espanya, el CO 2<br />
emès ha augmentat molt, i només<br />
una petita part ha quedat contrarestada<br />
per l’augment de la superfície<br />
forestal (antics camps de cultiu<br />
que han quedat abandonats i hi ha<br />
crescut el bosc). Recordem que els<br />
boscos capten CO 2 de l’atmosfera, ja<br />
que el fan servir com a font d’energia<br />
(com nosaltres l’oxigen), i que per<br />
tant, la desforestació torna a alliberar<br />
aquest gas.<br />
i tot això... com ho<br />
relacionem amb la<br />
central?<br />
Quan una empresa espanyola, o<br />
catalana, que és on més han augmentat<br />
els boscos, ens diu que compleix<br />
amb Kyoto, ens està parlant a<br />
nivell europeu i segurament tenint en<br />
compte el mercat de drets d’emissió,<br />
que permet a una empresa contaminar<br />
més si ha invertit en països<br />
subdesenvolupats, o comprar drets<br />
a altres empreses que no emeten<br />
tant a l’atmosfera.<br />
Opinió<br />
43<br />
Es pot dir, doncs, que una de les<br />
formes de disminuir l’efecte hivernacle<br />
és reduir a nivell mundial la<br />
crema de combustibles fòssils, que<br />
també són matèria orgànica. Una<br />
de les formes de fer-ho és limitant<br />
el transport tal i com el coneixem<br />
avui dia, on s’utilitzen derivats del<br />
petroli. És per això que no es pot<br />
concloure que una central de biomassa<br />
com la del Pla d’Urgell (zona<br />
no gens boscosa) sigui sostenible,<br />
ja que s’utilitza molt transport per<br />
dur la matèria prima a la central, i<br />
la biomassa no creix tan ràpidament<br />
com per considerar que és energia<br />
100% renovable, tenint en compte<br />
la gran quantitat que necessiten<br />
cremar diàriament.<br />
L’alternativa que proposa la plataforma<br />
veïnal “Salvem el Territori de Pla<br />
d’Urgell” és una altra ubicació on no<br />
es vegi afectada tan directament la<br />
salut de la seva població, així com<br />
reduir l’impacte paisatgístic. Des<br />
d’un altre punt de vista, una altra<br />
alternativa podria ser que la matèria<br />
prima fossin els residus urbans, o<br />
que enlloc de produir electricitat, es<br />
produïssin combustibles biomàssics<br />
(estelles i pèl·let) que podrien<br />
servir per escalfar les nostres llars,<br />
substituint el petroli, el gas natural<br />
i el carbó.
ASSEGURANCES DIVERSES<br />
44 barret picat FEBRER 2012<br />
Agent Josep Lechosa Enrech<br />
Assegurances de tota mena. Consulti’ns el seu cas<br />
i nosaltres li estudiarem una assegurança a la seva mida.<br />
El nostre lema: “Servir el Client com es mereix”<br />
C/. Edison, 33 – Tel./Fax: 973 57 54 02 – LINYOLA
Sant Antoni<br />
Fotos: C. Arenas, M. Giné<br />
45
Sant Antoni
Dinar de Nadal. Primera vegada que<br />
m’assec al costat del meu nou cunyat.<br />
Ja n’havíem parlat, i ja vaig ser<br />
posat en antecedents. A les meves<br />
antípodes pel que fa a trajectòria, filosofia,<br />
referències i gustos. No entraré<br />
en detalls... només podríem resumir<br />
que, pel seu perfil, passaria desapercebut<br />
de tertulià d’Intereconomia si<br />
no fos per una precària eloqüència.<br />
I a més, del Madrid!, m’adverteixen.<br />
Disposat a no tocar temes que puguin<br />
desfermar topades –els dinars<br />
de Nadal sempre van sembrats de<br />
mines–, tracto d’explorar terrenys de<br />
neutralitat. Els records infantils, tema<br />
tendent a la idealització, el maquillatge<br />
i la falsa nostàlgia, poden ser<br />
un recurs de treva nadalenca, uns<br />
llimbs presumptament propicis al<br />
sentimentalisme, a l’estovament de<br />
les tensions.<br />
La meva infantesa, afortunadament<br />
no destacà per excés ni per defecte.<br />
Fou una etapa com la de la majoria<br />
dels meus companys i amics,<br />
tranquil·la i sense sobresalts. Malgrat<br />
tot, amb una mínima manipulació, representa<br />
una geografia confortable.<br />
En el seu cas, descobreixo astorat,<br />
alguns detalls que desconeixia.<br />
Alguns episodis que em recorden<br />
a Dickens i Edmundo d’Amicis. La<br />
mare, poc implicada, superada, distant.<br />
Mestressa de casa sense gaire<br />
obligacions... i humiliada entremig<br />
de l’abandó d’un pare col·leccionista<br />
d’amants. Un pare dictatorial i absentista.<br />
Una tribu amb qui compartir<br />
sostre, això sí, encara que poca cosa<br />
més d’una família descomposta.<br />
Ell, fracàs escolar i solució familiar<br />
ideada per un congrés de bombers:<br />
una escola privada, un internat a la<br />
Catalunya profunda, on docents i<br />
població reclusa fan servir un català<br />
Paradoxes<br />
Per Xavier Diez<br />
«tancat» que fa impossible tota comunicació<br />
i que genera en ell –de<br />
sever accent castellà de províncies–<br />
un rebuig profund i visceral contra<br />
tot allò que soni a catalanúfol. Ara<br />
bé, el detall que acaba per fer sentir<br />
l’impacte d’un llamp entremig d’una<br />
tempesta seca és quan em descriu<br />
la professió del pare. Oficial de la<br />
Policia Nacional, responsable d’un<br />
destacament que coneixia bé. I la<br />
cronologia també.<br />
Records de fa més de trenta anys<br />
desats i oblidats als calaixos de la<br />
memòria, tornen a emergir. Principis<br />
de 1980. Tenia catorze anys. Una<br />
època d’una tèrbola i incontrolable<br />
Transició, un moment, com sovint<br />
he repetit als meus alumnes, de la<br />
involució anunciada als diaris, quan<br />
la remor de sabres feia somiar a<br />
molts en horitzons xilens o argentins,<br />
o a moltes senyores de casa bona i<br />
collarets de perles, a sospirar en un<br />
passat no massa llunyà, quan podien<br />
modelar la moral pública a la carta.<br />
Un temps de penombres, on, paradoxalment,<br />
amb els meus catorze<br />
anys i centenars de companys de<br />
l’institut podíem prendre la iniciativa<br />
Opinió<br />
47<br />
d’abandonar el recinte escolar per<br />
participar en una manifestació. Com<br />
podíem decidir sortir a l’hora del pati<br />
per jugar al futbolín i estalviar-nos la<br />
classe de mates. Una llibertat envejable<br />
que mai han arribat a somiar els<br />
nois de catorze anys d’avui.<br />
No sé els motius pels quals improvisadament<br />
vam tallar l’avinguda.<br />
Tampoc ho sabia aleshores. Fragmentàriament,<br />
els que feien COU<br />
havien muntat una assemblea contra<br />
l’opinió del professor de francès, on<br />
es parlava sobre no-se-què d’un estatut<br />
de centres docents. La veritat és<br />
que l’excitació d’una acció conjunta,<br />
la voluntat col·lectiva de transgressió<br />
primava sobre qualsevol argument<br />
polític. Simplement vam aixecar-nos<br />
i actuar. Manipulats o no. Conscients<br />
o inconscients. Arrossegats per un<br />
esperit gregari o per l’esperit contestatari<br />
del temps (fou quan vaig<br />
descobrir Bob Dylan). «Al carrer tothom!»,<br />
algú va dir. I a diferència dels<br />
molts alumnes què he tingut al llarg<br />
de la meva experiència posterior, no<br />
vam pensar ni en el com, ni l’on, ni<br />
el quan, ni el perquè. Només en el<br />
què, l’ara, i l’aquí.<br />
Ens esperaven. No era cap secret<br />
que a la meva classe n’hi havia un<br />
parell de militants de Fuerza Nueva,<br />
i que càndids com érem, entre nosaltres<br />
corrien multitud d’infiltrats,<br />
especialment entre els grupúsculs<br />
polititzats de sigles enrevessades<br />
i escissions d’escissions que corrien.<br />
Ens esperaven i anaven ben<br />
preparats, amb els seus uniformes<br />
nous de trinca, allunyats del gris<br />
sinistre i revestit del marró madero.<br />
Amb el material antiavalots a punt<br />
i disposats a estrenar les escopetes<br />
amb bales de goma, negres i
48<br />
barret picat FEBRER 2012<br />
Opinió<br />
pesants com pecats mortals, que<br />
tants ulls feien perdre aquells dies<br />
d’hivern.<br />
No ens van donar temps ni a reaccionar.<br />
Presumiblement ens devien<br />
ordenar amb un megàfon el «disuélvanse»,<br />
probablement l’oficial<br />
que, dalt del cavall repartia ordres<br />
amb posat militar, i que identifico<br />
al sopar com al pare, ja mort de<br />
cirrosi alcohòlica, del meu nou cunyat.<br />
La meva primera reacció fou<br />
paralitzant. La visió de la càrrega<br />
em terroritzà. Era la primera vegada<br />
que assistia, en viu, en directe i des<br />
d’una perillosa proximitat, a un acte<br />
de violència descontrolada. Ho havia<br />
vist a la televisió, tot i que aleshores<br />
em semblava tan teatralitzada com<br />
la de les pel·lícules. També havia<br />
participat –tímidament– en baralles<br />
de pati o colles de barris rivals,<br />
que seguien una mena de regles<br />
d’honor no escrites i es preservava<br />
un cert equilibri entre contendents,<br />
una certa «igualtat d’oportunitats»<br />
meritocràtica. La visió dels policies<br />
repartint a dojo, en canvi, em feia<br />
pensar en una piconadora de carn<br />
humana, una maquinària de brutalitat,<br />
on hordes d’animals salvatges<br />
buscaven els més febles i aïllats<br />
del ramat per recrear-se en la seva<br />
primigènia violència predadora. La<br />
paràlisi durà breus instants. El segon<br />
instint fou començar a córrer «No us<br />
fiqueu als portals», «no us fiqueu a<br />
carrers solitaris», « no mireu enrere»,<br />
havia sentit com a consells d’assemblees,<br />
per part d’aquells més avesats<br />
a aquest estrany i pervers joc del lleó<br />
i la zebra.<br />
No vaig fer cas al darrer consell. I<br />
vaig tornar a sentir la paràlisi. La<br />
Laura, aquella noia que, a classe,<br />
seia tres files davant meu havia<br />
caigut a terra. I mentre tractava de<br />
fugir un d’aquells maderos li havia<br />
engrapat els cabells i va començar<br />
a repartir cops amb aquella porra.<br />
Com si fos invisible, la línia policial<br />
va passar de llarg, tret d’alguns que<br />
seguien procediments similars als<br />
de la meva companya que cridava.<br />
La noia de cabells i ulls bruns que<br />
alguna vegada havia admirat des del<br />
meu anonimat, que m’havia glaçat el<br />
cor quan em saludava a l’autobús<br />
era salvatgement colpejada.<br />
No fou una decisió racional. Si<br />
existeix Déu, crec que devia posar<br />
aquella pedra al meu abast, probablement<br />
ja utilitzada a l’inici de les<br />
hostilitats. En un breu instant la vaig<br />
prémer amb la mà, i a uns pocs metres,<br />
la seva trajectòria lleugerament<br />
parabòlica feu que l’encertés de ple<br />
al casc del maltractador legal. Sorprès<br />
per la inesperada escomesa va<br />
caure i deixà anar la porra. La Laura<br />
va córrer cap a mi, i ambdós vam<br />
fer un llarg i inacabable sprint per<br />
carrers desconeguts. No crec que li<br />
fes mal, perquè vaig sentir el policia<br />
corrent i cridant «te voy a matar». Ens<br />
vam ficar per carrers estrets i vam<br />
entrar a un portal desconegut, prou<br />
llunyà, on no semblava haver ningú.<br />
Pujàrem escales amunt fins a un<br />
terrat on hi havia roba estesa. Vam<br />
respirar a fons. Ens crèiem a recer.<br />
No ens vam dir res. Simplement,<br />
ens vam mirar fixament, i en aquest<br />
clímax d’excitació bèl·lica ens vam<br />
fer un petó llarg, profund i apassionat.<br />
El meu primer petó decent amb<br />
llengua, amb uns llavis amb regust<br />
de tabac ros i menta. Un petó llarg,<br />
profund i apassionat fins que passat<br />
un temps indeterminat; unes hores,<br />
uns instants, vam tornar a casa més<br />
o menys sans i estalvis.<br />
Certament, vaig passar un temps<br />
amb la por que el policia em vingués<br />
a buscar per passar comptes.<br />
Eren temps de plom, i tot i que jutjo<br />
avui aquell temor com a irracional,<br />
aleshores podia passar qualsevol<br />
cosa, i més tenint en compte que<br />
aquell acte de justícia esdevenia un<br />
atemptat contra l’autoritat, tal com<br />
figura en el codi penal. Imagino,<br />
molts anys després, que devia haver<br />
pocs testimonis i que episodis com<br />
aquells passaven sovint a les manifestacions.<br />
La policia repartia a dojo,<br />
i de tant en tant rebien algun cop<br />
de pedra. Algun sant protector em<br />
devia estalviar els cops i em destinà<br />
a fer de breu i simbòlica venjança<br />
contra la supèrbia dels forts, contra<br />
LA VIDA ÉS UN RISC DIARI<br />
Pensa amb els qui més estimes.<br />
Tú no els pots fallar. Assegura’t!<br />
Amb la garantia de<br />
| VIDA
l’animalitat dels gossos guardians<br />
del poder. Tanmateix fou la meva<br />
primera i única manifestació (i espero<br />
que la darrera) on practicar una<br />
incerta èpica. No pas per por, sinó<br />
per la desagradable sensació de<br />
l’odi incontrolat desfermat en pocs<br />
metres quadrats. La desolació de la<br />
primigènia violència. La incomoditat<br />
davant masses carregades d’odi i<br />
àvides d’acció.<br />
La Laura i jo vam sortir junts un<br />
temps. Fou, en certa mesura, una relació<br />
efímera i inestable, provatures<br />
i assaigs d’adolescència, temps on<br />
construïm la pròpia identitat afectiva.<br />
I ben probablement érem massa<br />
diferents, malgrat que ens sentíem<br />
còmodes junts. El curs següent<br />
vaig canviar d’institut, a fer nocturn<br />
al barri, mentre encetava, amb més<br />
pena que glòria, primeres experiències<br />
laborals. Tot i això, passat l’estiu<br />
encara ens vam veure dues o tres<br />
vegades. El nostre darrer petó, llarg<br />
profund, i potser menys apassionat<br />
fou al cine d’un barri equidistant entre<br />
el seu i el meu, mentre passaven<br />
El Lago Azul. Per això vaig quedar<br />
del tot colpit en assebentar-nos,<br />
mesos després de la nostra darrera<br />
trobada, que morí en un accident de<br />
trànsit. Un estúpid accident de trànsit<br />
que acabà en un enterrament llunyà,<br />
en un poble castellà el nom del qual<br />
no recordo. Un comiat que mai no<br />
vaig tenir l’oportunitat de donar. Un<br />
condol que ningú no m’oferí.<br />
RICHI’S<br />
PERRUQUERIA<br />
HOME I DONA<br />
Plaça Planell, 2<br />
25240 Linyola<br />
Lleida<br />
Telèfon<br />
973 57 53 08<br />
Opinió<br />
49<br />
Els dinars de Nadal sempre van<br />
sembrats de mines... i el comentari<br />
del meu nou cunyat esdevingué una<br />
fiblada aguda, dolorosa i silenciosa.<br />
Capaç de ressuscitar fantasmes del<br />
passat. Aquella agra sensació del<br />
dolor i la pèrdua. D’efímeres felicitats<br />
als terrats, entre llençols blancs,<br />
extensos deserts tèxtils de l’adolescència.<br />
Record tatuat a la memòria<br />
que, de tant en tant tornava en nits<br />
d’insomni. Son aquellas pequeñas<br />
cosas / que nos dejó un tiempo de<br />
rosas /(...) que el viento arrastra allá<br />
o aquí, / que te sonríen tristes y /nos<br />
hacen que /lloremos cuando / nadie<br />
nos ve/ que en diria Joan Manuel<br />
Serrat.<br />
Certament, l’escena del dinar de<br />
Nadal em feia pensar també en<br />
un dels moments de les memòries<br />
de Marian Vayreda, Records de la<br />
darrera carlinada, quan molts anys<br />
després de la guerra, l’escriptor<br />
coincideix prenent uns vins amb<br />
el militar accidental amb qui intercanvià<br />
trets dècades enrere, i que<br />
celebren fraternalment haver restat<br />
vius d’aquella amarga experiència.<br />
El meu cunyat no coneix aquesta<br />
història, tot i que, malgrat estar<br />
dins del bàndol dels que repartien,<br />
n’acabà sortint més malparat que<br />
jo. Al cap i a la fi, el fill del policia va<br />
rebre més cops que jo. I ell també<br />
va acabar de policia. Paradoxes de<br />
la història.<br />
AGROQUÍMICS<br />
BOSCH<br />
· Tractaments agrícols<br />
Tel. 637 70 90 95 – Bellvís
50<br />
barret picat FEBRER 2012<br />
Opinió<br />
Perquè aquestes mans han sabut treballar<br />
però també han sabut acaronar el rostre amic<br />
o ajudar el company que encara no en sabia prou.<br />
Són les mans de tots aquells<br />
que tan aviat construeixen palaus al vent<br />
com traginen somnis perduts;<br />
les mateixes mans que avui aferren il·lusions<br />
i que demà potser esqueixaran penes,<br />
però que sempre estaran disposades per a l’abraçada<br />
al company<br />
o esteses i generoses per al perdó.<br />
Jaume Pubill 2011<br />
Quan mirem la situació actual d’Europa, les dades econòmiques<br />
i laborals dels darrers anys no ens conviden<br />
a l’optimisme, s’ha gastat més del que s’ha recaptat i<br />
ara cal fer retallades i reajustaments amb l’ànim d’aturar,<br />
entre altres coses, el degoteig constant de persones que<br />
es queden sense feina. Són moltes les empreses que han<br />
hagut de reduir el nombre de treballadors o han hagut<br />
de tancar, augmentant les estadístiques de l’atur.<br />
En aquest context laboral, poc o gens eufòric, a la nostra<br />
comarca hi ha una empresa que està navegant en mig<br />
d’aquesta crisi amb solidesa i en una bona direcció. És<br />
una de les primeres en el rànquing de la comarca del<br />
Pla d’Urgell, en quan ocupació, amb fons propis que<br />
superen el 75 % del seu passiu.<br />
La xifra de vendes dels nou anys darrers va tenir un<br />
creixement continuat del 53 %. Aquesta evolució impli-<br />
Una nova mirada<br />
Ton Solé Bonet<br />
ca un creixement en la<br />
rendibilitat d’explotació<br />
de l’empresa, que en el<br />
període analitzat, ha doblat<br />
el resultat net.<br />
Els seus productes presents<br />
arreu del mercat<br />
espanyol, també s’exporten<br />
a França, Itàlia,<br />
Portugal, Holanda, Marroc<br />
i darrerament a la República<br />
Armènia. L’any<br />
2011, el 13,3 % de la<br />
producció es va destinar<br />
a l’exportació. Alguns dels productes que comercialitza<br />
són de patent pròpia.<br />
En el període de 2002 al 2010, l’actiu total de l’empresa<br />
va créixer un 175%.<br />
És una empresa multisectorial, amb implantació en diferents<br />
sectors de la producció, des de l’activitat industrial<br />
fins a l’activitat relacionada amb l’agricultura. Amb la<br />
incorporació de les noves tecnologies en els processos<br />
productius aconsegueix productes de qualitat, alguns<br />
de marca pròpia, competitius al mercat i per tant equiparables<br />
al de qualsevol altra empresa.<br />
Destacar que els més de setanta treballadors que actualment<br />
té contractats l’empresa són persones amb<br />
discapacitat intel·lectual que reben la remuneració pertinent<br />
per la seva feina, d’acord amb la normativa vigent,<br />
i cotitzen a la seguretat social, com qualsevol treballador<br />
per altre. Evidentment aquesta empresa és el Centre<br />
Especial de Treball de l’ACUDAM.<br />
Aquesta Institució, com d’altres que hi ha arreu de les<br />
nostres comarques, crea riquesa construint béns per al<br />
conjunt de la societat mercès a l’esforç, la constància<br />
i un fort compromís i responsabilitat dels treballadors<br />
amb el seu lloc de treball. Aquests treballadors, malgrat<br />
les seves limitacions, són un capital social i una font de<br />
riquesa a tenir en compte, dinamitzen llocs de treball<br />
directament vinculats a la seva producció: administratius,<br />
comercials, caps de producció, gerent, transportistes,
Treballadors dels Tallers Pla d’Urgell - ACUDAM Màquines de la secció dels alvèols<br />
botiguers, ... i encara que la conflictivitat laboral és de<br />
poca intensitat no s’ha de pressuposar que no reivindiquin<br />
els seus drets i manifestin la seva disconformitat.<br />
L’excel·lència de l’ACUDAM, i altres institucions, està en<br />
saber potenciar un entorn laboral que té el valor afegit<br />
d’adaptar els llocs de treball a les característiques individuals<br />
de cadascun dels seus treballadors, de trobar<br />
la manera de fer-los més competents en el procés de<br />
producció i de saber fer-los gaudir de la feina ben feta.<br />
La realitat descrita pretén un canvi de mirada, una nova<br />
mirada envers les persones amb discapacitat intel·lectual<br />
i assumir que tenen competències malgrat les seves limitacions.<br />
“Per a que aquesta nova mirada sigui totalment<br />
efectiva és necessari que la societat sigui porosa a aquest<br />
col·lectiu, que no el percebeixi com un llast, com una<br />
carga o com un pes social o econòmic, i sigui capaç de<br />
detectar, a més del seu potencial laboral i social, el creatiu<br />
i artístic, la seva capacitat per a estimar i per a edificar<br />
una societat mes noble”. - Francesc Torralba Rosello, 2010.-<br />
I, quant porosa és la societat actual? ningú discuteix<br />
el dret a treballar, ni el dret a gaudir del temps d’oci, ni<br />
l’accés al benestar, ...malauradament, és poc habitual<br />
veure a persones discapacitades compartint amb plenitud<br />
l’ambient del treball o bevent un cafè fent tertúlia<br />
amb els altres, més aviat hi participen poc. Un pas<br />
endavant, probablement, és entendre que la integració<br />
no és suficient i que cal anar fent camí vers la inclusió<br />
que exigeix un grau més de confiança en les relacions<br />
humanes.<br />
La inclusió és un procés complex on hi trobem molts<br />
punts de vista diferents i percepcions contraposades de<br />
les seves bondats, però a nivell conceptual, el principi<br />
d’inclusió social implica valorar la diversitat humana com<br />
Opinió<br />
51<br />
un factor d’enriquiment, ser acceptat amb les pròpies<br />
característiques, capacitats i limitacions com un membre<br />
més, sense disfressar les diferències. La nova mirada<br />
vers les persones amb discapacitat intel·lectual defuig<br />
d’actituds paternalistes i de sobreprotecció, potencia<br />
la seva autonomia, respecta el seus drets i exigeix els<br />
seus deures.<br />
Una societat inclusiva ajuda a crear actituds positives de<br />
convivència, a ser més equitativa, més noble i receptiva<br />
a la diversitat de les persones. Permetre que tothom es<br />
pugui reconèixer com a membre del col·lectiu i percebre<br />
que té possibilitats per fer realitat els seus somnis, fa que<br />
hom tingui el motiu i la seguretat necessària per anar<br />
evolucionant i adaptar-se al seu entorn.<br />
La qualitat de les relacions personals en un col·lectiu<br />
determinat depèn de la voluntat, l’esforç i la sensibilitat<br />
de tots i cadascun dels que en formen part. El respecte i<br />
l’atenció solidària a la diversitat social, cultural i personal<br />
ens enriqueix i ens fa créixer com a persones individuals<br />
i com a membres corresponsables del nostre futur.<br />
Dies de futbol i caps de setmana entrepans i tapes variades<br />
Pl. Planell, 11 – Tel. 973 57 55 82 – 25240 LINYOLA (Lleida)
52<br />
Nois, el món s’acaba!<br />
barret picat FEBRER 2012<br />
Literatura<br />
Em sap greu de dir-vos-ho així, tan<br />
de patacada, però he pensat que,<br />
en aquest tema, havia de ser clar i<br />
català, que quedaria una mica lleig<br />
de donar-hi tombs i retombs innecessaris.<br />
Tampoc cal que ara feu massa escarafalls,<br />
no digueu pas que no us<br />
ho ensumàveu... si ja fa temps que<br />
les coses fan com un tuf a ranci, a<br />
caducat, com allò que s’apropen els<br />
darrers fotogrames d’una pel·lícula<br />
de la qual ja s’intueix el desenllaç<br />
final.<br />
Què sí, coi, que s’acaba! Que<br />
no ens queda ni un any de món!<br />
Els Maies, aquella civilització de<br />
per allà a l’Amèrica Central, tan<br />
avançada en temes d’astronomia i<br />
de matemàtiques, ja van calcular,<br />
fa centenars d’anys, que el món<br />
arribaria just fins al dia 21 de desembre<br />
de 2012.<br />
Que, per cert, per aquest fet (la fi<br />
del món), poques dates poden ser<br />
tan inoportunes com el 21 de desembre!<br />
Penseu que és divendres,<br />
tot just abans d’un cap de setmana,<br />
La fi del món<br />
Jaume Balcells Palou<br />
Guia maia junt al calendari Maia de Cobà. Observeu que, a la dreta, hi ha una gran<br />
part impressionantment buida (Fotografia Glòria Vidal).<br />
i el dia que, enguany, escolars i<br />
docents de totes les edats hauríem<br />
d’iniciar les vacances de Nadal. És<br />
terrible!<br />
I la loteria de Nadal? Què me’n dieu<br />
de la loteria de Nadal? Si el dia 21<br />
s’acaba el món, qui comprarà loteria<br />
si no hi ha sorteig!?<br />
És clar que també s’ha de mirar de<br />
trobar-hi la part positiva, però, ara<br />
per ara, només se m’acut que ens<br />
estalviaríem el discurs del Rei i els<br />
penosos programes televisius de<br />
cap d’any, amb les dotze campanades,<br />
les rialles forçades dels presentadors<br />
de torn, el confeti caspós<br />
i tota la pesca.<br />
Però, com s’acabarà el món?<br />
En aquest punt els experts i “agoreros”<br />
de tota mena no estan d’acord
del tot. Uns diuen que serà a causa<br />
de l’impacte d’un meteorit gegantí,<br />
com el que va propiciar l’extinció<br />
dels dinosaures, contra el nostre<br />
pobre i desvalgut planeta.<br />
Altres aposten que el tan anhelat<br />
contacte amb una espècie extraterrestre<br />
serà fatal per a la humanitat.<br />
Diuen que els al·lienígenes seran<br />
més dolents que una pedregada<br />
a primers d’agost i que, aquí, no<br />
quedarà ni l’apuntador.<br />
Alguns es decanten per una pesta<br />
o una mena de virus implacable,<br />
que no tingui cap remei conegut i<br />
que es “carregui” a tothom en dos<br />
sospirs.<br />
Ficats a especular, jo penso que la<br />
causa principal serà la imbecil·litat<br />
humana; algun desastre ambiental o<br />
nuclear, o la tercera guerra mundial,<br />
que possiblement suposaria bastant<br />
de les dues coses.<br />
Sempre he pensat que davant d’un<br />
problema, cal trobar solucions i<br />
no perdre gaire el temps buscant<br />
culpables. En aquest cas, però,<br />
que sembla que no hi ha remei,<br />
pot resultar alleugeridor, inculpar<br />
a algú.<br />
Personalment, sospito que els<br />
principals culpables seran els nord-<br />
americans, que tenen aquesta<br />
curiosa habilitat –heretada dels<br />
anglesos– de ficar el nas a tot arreu,<br />
i de voler arreglar les coses –com a<br />
bones persones– però sempre per<br />
al seu profit.<br />
Ah! No féssiu pas cas d’aquells que<br />
diuen que això del calendari Maia només<br />
indica un canvi de cicle, d’era...<br />
i que el món encara no s’acabarà. I<br />
un be negre!<br />
Ja ho va deixar també ben clar el<br />
gran Nostradamus (1503-1566),<br />
quan sobre la fi del món, va dir:<br />
“... Del cel vindrà un gran Rei del terror:<br />
Ressuscitar el gran Rei d’Angolmoís.<br />
Abans després de Mart reinar...”<br />
Està claríssim! O no!?<br />
I què fareu ara, que sabeu aquesta<br />
terrible veritat?<br />
Si em voleu fer cas us puc donar<br />
uns quants consells força valuosos<br />
i assenyats:<br />
En primer lloc, si actualment feu<br />
alguna mena de dieta alimentària,<br />
oblideu-la. Mengeu de tot i en<br />
quantitat. Afarteu-vos com a llops,<br />
que això de menjar és un gran plaer!<br />
Si, per casualitat, per esforç i sacrifici<br />
o per consell mèdic, heu deixat<br />
de fumar després de molts anys<br />
Literatura<br />
53<br />
d’addicció, torneu ara mateix al vici,<br />
recuperareu velles sensacions, la<br />
companyia íntima d’un cigarret als<br />
llavis.<br />
Si feu algun esport o aneu al gimnàs<br />
tampoc cal que us hi mateu. Amb un<br />
cop cada quinze dies o cada mes,<br />
ja n’hi ha de sobres. Us estalviareu<br />
cansaments inútils i lesions inoportunes.<br />
També us recomano que, a aquella<br />
veïna xafardera i mala pècora que<br />
tots tenim, li dieu el que penseu<br />
d’ella a la cara, si pot ser al mig de<br />
la botiga, que us escolti tothom.<br />
Total, per uns mesos de món que<br />
queda, val més deixar de guardar<br />
les aparences, despatxar-te a gust<br />
i quedar-se ben descansat.<br />
Treieu tots els diners del banc i gasteu-los<br />
en allò que més us agradi:<br />
joies, vestits, viatges, vicis...<br />
I, si per aquelles coses que de vegades<br />
passen, la profecia dels calendaris<br />
Maies estigués mal interpretada<br />
-què no serà així, tranquils!- i el<br />
món no s’acabés el 21 de desembre<br />
d’aquest any, no patiu. Penseu<br />
que amb la vostra manera d’actuar<br />
haureu contribuït una mica a la recuperació<br />
de l’economia del nostre<br />
país, que bona falta ens fa!
54<br />
Biblioteca Salvador Espriu<br />
barret picat FEBRER 2012<br />
Literatura<br />
A la Biblioteca Salvador Espriu ja es<br />
considera tradicional la sessió nadalenca<br />
de l’hora del conte. Aquesta,<br />
tot i que és una clàssica i coneguda<br />
activitat de foment de la lectura per<br />
a infants, continua essent força interessant,<br />
perquè els nens i nenes<br />
gaudeixen amb la narració i interpretació<br />
de contes, comparteixen una<br />
bona estona entre amics “del llibre“<br />
tot afavorint les relacions d’amistat i<br />
d’integració social.<br />
Enguany, com ja us vàrem anunciar i<br />
vàreu poder escoltar, la sessió va ser<br />
a càrrec de la Jordina Biosca. Tota<br />
una professional del món de l’espectacle<br />
que, sense més recursos<br />
que l’art d’interpretació, va endinsar<br />
els nens i nenes en el fantàstic món<br />
del conte de “La Reina de les neus”.<br />
No va ser teatre de titelles, objectes<br />
o màscares i sí teatre de gest amb<br />
tècniques de moviment, de la veu...<br />
Un domini tal del llenguatge escènic<br />
que va fer somriure, riure, emocionar...<br />
a petits i grans.<br />
Per una estona, la fantasia de la història<br />
interpretada feta realitat.<br />
I ja entrat l’any 2012, la biblioteca<br />
presenta la programació de les ac-<br />
Montserrat Espina Bellet<br />
Sessió de l’ Hora del Conte amb Jordina Biosca<br />
ASSESSORIA FISCAL I COMPTABLE<br />
JOSEP M. FOLGUERA<br />
Renda, Patrimoni, IVA,<br />
Societats i Comptabilitats<br />
Colom, 54 – Telèfon 973 575 340 – LINYOLA
tivitats de foment de la lectura. I ho<br />
fa amb dues exposicions el primer<br />
trimestre:<br />
— Alfonso Zapico, l’art de la narració<br />
gràfica, del 23 de febrer al 7 de<br />
març i en horari de biblioteca.<br />
L’exposició, que és una producció<br />
de FICOMIC i està coordinada<br />
pel Servei de Biblioteques de la<br />
Generalitat de Catalunya, fa un<br />
recorregut fins al mes de març per<br />
4 biblioteques de les comarques<br />
lleidatanes (Biblioteca Pública de<br />
Lleida, Alguaire, Linyola i la Seu<br />
d’Urgell).<br />
La mostra gira a l’entorn de la<br />
narrativa o novel·la gràfica i consta<br />
d’un seguit de reproduccions de<br />
tres àlbums il·lustrats de l’autor:<br />
“Café Budapest” (Astiberri, 2008);<br />
“La Guerra del profesor Bertenev”<br />
(Dolmen, 2009); i “Dublinés” ( Astiberri,<br />
2011).<br />
Destinada al públic en general i joves<br />
en particular, una ocasió per a reflexionar<br />
sobre la lectura de la imatge<br />
narrativa centrada en el còmic.<br />
Alfonso Zapico, malgrat la seva<br />
joventut, ha estat guardonat amb<br />
diferents premis, el darrer el Premi<br />
Joseph Toutain a l’Autor Revelació,<br />
al Saló del Còmic de Barcelona de<br />
2010.<br />
Literatura<br />
55<br />
—“ L’Aigua al segle XXI”, del 26<br />
de març a l’1 d’abril i en horari de<br />
biblioteca.<br />
L’exposició, que és itinerant i de petit<br />
format, apropa als temes clau de<br />
la sostenibilitat de l’aigua al nostre<br />
planeta.<br />
Basada en el primer i segon “Informe<br />
de les Nacions Unides sobre<br />
el desenvolupament dels recursos<br />
hídrics al món”, la mostra vol promoure<br />
la reflexió i el debat sobre<br />
els aspectes socials, econòmics,<br />
culturals i ambientals que afavoreixen<br />
una gestió de l’aigua eficient i<br />
sostenible.<br />
Ha estat elaborada pel Centre<br />
UNESCO de Catalunya-Unescocat<br />
amb el suport de l’Obra Social Caixa<br />
de Catalunya i la col·laboració<br />
del Departament de Medi Ambient i<br />
Habitatge de la Generalitat de Catalunya<br />
i l’Ajuntament de Barcelona.<br />
Adreçada a tots els públics.<br />
Unes exposicions que tenen per<br />
objectiu, complementar les activitats<br />
que es duen a terme a les<br />
biblioteques de manera periòdica,<br />
així com cercar nous públics, a<br />
través de despertar l’interès cap<br />
a productes culturals de qualitat<br />
i sobre diversos àmbits del coneixement.<br />
C/ Pau Claris, 39 – 25240 Linyola (Lleida) –Tel. 973 575 502 – Fax 973 575 581 e-mail: linyola@copirieno.com
56<br />
barret picat FEBRER 2012<br />
Literatura<br />
“La Guàrdia Urbana és com Los<br />
Hombres de Paco”<br />
“Has vist Los Hombres de Paco? Oi<br />
que sembla una cosa molt exagerada<br />
i impossible? Doncs no s’ha<br />
fet mai una sèrie tan semblant a la<br />
realitat”.<br />
L’oficial Pérez Maldonado*, Vicente<br />
quan no està de servei, sembla tret<br />
de la sèrie que ell mateix cita. Cabell<br />
canós, panxeta incipient, pistola al<br />
maluc i somriure a la boca. “Ningú<br />
creuria la de coses rares que ens<br />
passen en aquest torn. La nit està<br />
plena de gent boja, de vampirs, i a<br />
nosaltres ens toca sortir a caçar-los”.<br />
Puja al cotxe policial amb el seu<br />
company García Fernández*; Toni.<br />
Avui seran la patrulla Lima Tango<br />
411: lima significa nit, tango es<br />
refereix al sector de la ciutat en el<br />
qual es mouen i el nombre la seva<br />
identificació personal. Són les 10 p.<br />
m. i el seu torn no ha fet més que<br />
començar. Els esperen vuit hores de<br />
treball per davant.<br />
Vicente té 41 anys i porta sent policia<br />
des dels 19. “No tenia vocació de<br />
policia, no m’agradava. El meu pare<br />
era Guàrdia Civil i a mi això no em<br />
cridava l’atenció per res. Però amb<br />
gairebé 20 anys i amb els estudis<br />
justos, vaig veure que era un treball<br />
estable i amb un bon sou, i m’hi<br />
vaig ficar”.<br />
Les incidències aquesta nit són<br />
poques, però les viu com si fossin<br />
tremendament importants. Fins i tot<br />
l’hora del cafè sembla el més sagrat<br />
i inamovible del món: “Imagina’t que<br />
Una nit de patrulla<br />
amb la guàrdia urbana<br />
Judit Pedrós Caba<br />
ens criden ara per una urgència i no<br />
hem pres cafè. Estaríem dormits i ves<br />
a saber si rendiríem bé!”. L’amo del<br />
bar ja els coneix, gairebé cada nit<br />
van al mateix lloc. Ja ni es molesta<br />
a portar-los el compte.<br />
“El que deia, Los Hombres de Paco<br />
són el més ajustat a la realitat que<br />
s’ha fet mai a televisió. Saps quan la<br />
caguen i després per salvar l’error, la<br />
caguen encara més? Doncs així és”.<br />
En Toni es fica a riure i ho confirma:<br />
“Tinc una tieta inspectora a la Policia<br />
Nacional de Madrid i diu que segur<br />
que tenen un talp infiltrat que treballa<br />
a televisió, perquè les semblances<br />
són increïbles”.<br />
“A la facultat bromegen amb mi<br />
perquè creuen que la comparació<br />
em molesta, però no m’importa”.<br />
Vicente treballa al torn de nit perquè,<br />
als seus 41 anys, casat i amb una<br />
nena de tres, ha decidit estudiar<br />
dret. Verborreic empedreït, es passa<br />
les hores parlant de política, dret i<br />
corrupció. “La meva dona diu que<br />
m’hauria de passar a polític, que<br />
valdria. Però jo crec que no valc per<br />
a això, no tinc suficient estómac per<br />
mentir i quedar-me tranquil”.<br />
Sona l’alarma de l’ordinador a bord.<br />
Incendi a un carrer prop del Paral·lel,<br />
la pantalla recita “fum blanc a tota<br />
l’escala”. En Toni encén les llums i<br />
la sirena, i comença a córrer i a saltar-se<br />
tots els senyals vials. Vicente<br />
somriu des del seient del copilot.<br />
“Això és el millor, poder saltar-se els<br />
semàfors en vermell, córrer. Et dóna<br />
una descàrrega d’adrenalina que no<br />
vegis”.<br />
Mentre ajuda als Bombers a buidar<br />
el carrer, amb la mà a la pistola,<br />
potser per recordar la seva autoritat<br />
als vianants que s’obstinen a mirar,<br />
segueix sense parar de parlar. “Sóc<br />
de dretes, però no franquista. El que<br />
passa és que a Espanya encara es<br />
relaciona ser de dretes amb ser fatxa.<br />
Jo tinc matisos. Pel meu el jutge<br />
Garzón està en el més alt”.<br />
Pugen al cotxe, l’incendi està apagat.<br />
El Toni segueix conduint, i el<br />
mira mig somrient mig escoltant-lo.<br />
Ja s’ha acostumat a treballar al costat<br />
d’un home que sembla viure cada<br />
conversa al límit.<br />
“Vaig ser onze anys Guàrdia Civil,<br />
deu a Barcelona i un a Sant Sebastià.<br />
I he vist companys morts... de tot. No<br />
admiro a Tejero pel que va intentar<br />
fer el 23-F perquè això s’escapa de<br />
la democràcia, però a persones com<br />
el meu cap el General Galindo, que<br />
està imputat per maltractament a<br />
presos d’ETA, els hi tinc un respecte<br />
enorme”.<br />
Silenci.<br />
“Quina nit més avorrida, tu. Millor<br />
anem a menjar alguna cosa, no?”.<br />
I Vicente el Guàrdia Urbà, Vicente el<br />
xerraire i Vicente el polític s’allunyen<br />
poc a poc en el seu cotxe patrulla.<br />
Aquesta setmana vaig tenir l’oportunitat de<br />
passar una nit patrullant en un cotxe de la<br />
Guàrdia Urbana de Barcelona, i un dels oficials<br />
em va semblar una persona molt... diguem-ne<br />
pintoresca. Després vaig pensar que el personatge<br />
era digne de ser explicat.<br />
Els noms utilitzats no són els verídics / L’idioma<br />
original va ser el castellà.
El racó dels acudits<br />
—Pare, què és l’eco?<br />
—L’eco, fill meu és l’únic que s’atreveix a contestar<br />
a la teva mare.<br />
—Fa vint anys que estic casat i segueixo enamorat<br />
de la mateixa dona.<br />
—Què bé, quina sort!<br />
—No ho creguis, és perillós, sobretot si se’n assabenta<br />
ella.<br />
—Ei, tu què creus que és pitjor, la ignorància o el<br />
desinterès?<br />
—Doncs no ho sé, ni m’importa!<br />
Gerard Soldevila Pelegrí<br />
Entreteniments<br />
—Ei, tu estudies dret?<br />
—No, jo estudio assegut...<br />
—D’on es treu la llana verge?<br />
—De les ovelles lletges!<br />
Envieu els vostres acudits a<br />
57<br />
gerard.soldevila@hotmail.com
58<br />
Homenatge a<br />
Mn. Naudí del<br />
dia 1 d’octubre<br />
de 1972<br />
Font: Arxiu Històric<br />
Comarcal de la<br />
Noguera<br />
barret picat FEBRER 2012<br />
Com passa el temps<br />
Com passa el temps<br />
Curs de sardanes<br />
primera meitat<br />
dels 70.<br />
1 concurs de<br />
sardanes del 15<br />
d’agost de 1973<br />
Santa Àgueda 1951<br />
Lourdes Mases, Maria Colell,<br />
Lourdes Mestre, Montserrat Domenjó.<br />
Obra teatre,<br />
inicis dels 70
Exposició Robert Pérez<br />
Campiones de bitlles<br />
CF Linyola<br />
Fotos E. Llauet, M. Giné, CF Linyola, M. Ortiz, R. Pérez<br />
Curs GPS a Prades<br />
Amb Helena Rakonsnik<br />
Amb Belinda Whaington<br />
Amb Alejandro Abad<br />
Curs de català<br />
Beatificació de Sor Anna M. janer
Com passa el temps<br />
Foto Esteve Gómez<br />
junta i treballadors cooperativa del camp. Anys 1980-81<br />
D’esquerra a dreta i plantats, mirant la foto endavant: Ramon Torné, Sol Francisco, Coll Bonjorn, Josep Lluís Gómez<br />
Mirones, Valeri Bonjorn Farreny, Carme Fabregat Costa, Josep Puigpinós Pedrós, Blai Altisent Roca, Josep Cortés<br />
Genescà, Rossend Caba Giné, Jordi Sió Calvís, Andreu Azor Serrano, Francesc Balcells Colell, Josep Maria Maye<br />
Molins, Antoni Altisent Pedrós, Neus Balagueró Civit, Francisco Farràs Gasull, Jordi Mas Balcells, Felip Llobet Galitó,<br />
Josep Trepat Civit, Josep Moset Gasull.<br />
Asseguts, d’esquerra a dreta: Josep Martí Sallés, Sebastià Riera Martí, Antoni Capdevila Condal, Fermé Vives Tàssies,<br />
Francesc Quer Caba, Manel Eroles Caus.<br />
quinta del 81<br />
1a fila: Josep Castells, Mireia Díaz, Marta Roig, Robert Porta, Gerard Farré, Ivan Mata, Àlex Mas<br />
Foto Quinta 81<br />
2a fila: Ivan Teixidó, Anna Nabau, Neus Palou, Anna Padulles, Jordi Pons, Marc Sánchez, Elena Gispert, Eva Macià,<br />
Jordi Guillem, Marc Torrades, Marc Vidal, Jordi Pérez