You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
26<br />
barret picat DESEMBRE 2010<br />
viatges<br />
La volta al món<br />
amb forquilla i ganivet<br />
Una de les motivacions principals<br />
que et porten a fer un Erasmus (o<br />
almenys a mi) és poder conèixer<br />
una cultura diferent a la teva, a experimentar<br />
costums que fins ara no<br />
has fet. El que potser no t’esperes<br />
és que no només descobreixes la<br />
cultura del país que visites, sinó<br />
també la dels nous amics que vas<br />
fent en el camí.<br />
Quan vaig arribar a Tampere a l’agost<br />
i vaig dir que venia d’un poble molt<br />
petit prop de Barcelona (per a què<br />
es fessin una idea d’on venia) el<br />
primer que em van demanar és que<br />
els fes una “spanish omelette” (truita<br />
de patates). Érem dos catalans al<br />
mateix grup d’amics i ens vam posar<br />
d’acord en fer, a més a més de la<br />
truita, un bon pa amb tomàquet. No<br />
sabíem que aquell dinar improvisat<br />
es convertiria en una tradició.<br />
Les següents setmanes vam tenir<br />
dinars de molts llocs diferents: Sudafrica<br />
(una espècie de puré de patates<br />
molt dolç), Àustria (Apfelstrudel<br />
o pastís de poma), Rússia (sopa<br />
de remolatxa), Japó (pollastre amb<br />
salsa picant)…<br />
Dos mesos després, havíem tastat<br />
plats de tots els països del grup<br />
d’amics menys dels d’Estats Units.<br />
No paraven de repetir que no sabien<br />
què cuinar, que als Estats Units no<br />
tenien un menjar típic que oferir-nos.<br />
Quan ja començàvem a donar-ho per<br />
perdut, una d’elles va exclamar: “Per<br />
què no celebrem Thanksgiving (el<br />
dia d’acció de gràcies) i us cuinem<br />
el gall d’indi?<br />
Gall d’índi<br />
Judit Pedrós i Caba<br />
Tradicionalment per Thanksgiving<br />
(se celebra a Estats Units i a Canadà)<br />
les famílies i els amics es<br />
reuneixen per menjar tots junts i<br />
donar gràcies per totes les coses<br />
bones que els han passat en l’últim<br />
any. Tot i que es fan molts plats diferents,<br />
el principal és sempre un gall<br />
d’indi farcit al forn. Així doncs, l’últim<br />
dijous de novembre, com marca<br />
la tradició, vam reunir-nos tots per<br />
sopar junts. Hi havia tant menjar que<br />
durant dos dies vam poder gaudir<br />
de les sobres: gall d’indi, dos farcits<br />
diferents, crema de bolets amb<br />
mongetes, pastís de carbassa, puré<br />
de carn, mousse de xocolata… una<br />
delícia. Tots a la taula al voltant del<br />
gall d’indi semblàvem trets d’una de<br />
les pel·lícules on tants cops hem vist<br />
aquest sopar…<br />
Però Thanksgiving no és l’única tradició<br />
culinària que he celebrat aquí,<br />
evidentment que n’he tingut també de<br />
fineses (dues!). La primera va ser a<br />
principis de novembre. Quan un estudiant<br />
de l’estranger ve a Tampere, se<br />
l’hi assigna un amic-estudiant d’aquí,<br />
amb qui pots resoldre els teus dubtes<br />
i demanar-li ajuda. La meva buddy es<br />
diu Greta i és una noia genial. Ens<br />
vam conèixer per “obligació” i ara<br />
som bones amigues.<br />
Doncs bé, tant el pare com el germà<br />
de la Greta són bons caçadors,<br />
i sovint surten a buscar preses.<br />
En el passat era típic que després<br />
d’aquestes jornades de caça, es<br />
cuinés l’animal i s’invités als amics<br />
més propers a provar-ne la carn. En<br />
aquesta ocasió ells havien caçat un