Ľudové
01-2016
01-2016
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
www.luno.hu<br />
L'UDOVÉ NOVINY<br />
1<br />
Ildika Klauszová Fúziková vyznamenaná<br />
ludove@luno.hu<br />
Týždenník Slovákov v Maďarsku * Cena 200 Ft * 7. januára 2016 * Ročník LIX * č. 1<br />
<strong>Ľudové</strong> noviny<br />
Vedomostný kvíz o Slovákoch v Maďarsku
Týždenník Slovákov v Maďarsku<br />
2<br />
Šéfredaktorka:<br />
EVA FÁBIÁNOVÁ<br />
Jazykový redaktor:<br />
GREGOR M. PAPUCSEK<br />
Technický redaktor<br />
a grafická úprava:<br />
ZLATKO PAPUČEK<br />
Reportéri – redaktori:<br />
ANDREA KIŠŠOVÁ<br />
CSABA LAMPERT<br />
Adresa redakcie:<br />
1135 BUDAPEŠŤ, CSATA U. 17, 1/9<br />
Poštová adresa redakcie:<br />
1555 BUDAPEST, Pf. 99<br />
Telefón: (1) 878 14 31 • Fax: (1) 878 14 32<br />
E-mail: ludove@luno.hu<br />
Internetový denník: www.luno.hu<br />
Nájdete nás aj na facebooku.<br />
Majiteľom novín je<br />
Celoštátna slovenská samospráva<br />
v Maďarsku<br />
Za vydanie zodpovedá konateľ<br />
Imrich Fuhl<br />
<strong>Ľudové</strong> noviny vydáva<br />
Nezisková<br />
verejnoprospešná<br />
s. r. o. SlovakUm<br />
Sponzor<br />
Úrad pre Slovákov žijúcich v zahraničí<br />
ISSN 0456-829 X<br />
Tlač: Vydavateľstvo Croatica<br />
Obsah<br />
Oplatí sa nás predplatiť! 3<br />
Súbeh CSSM na miesto riaditeľa budapeštianskej školy 3<br />
1 otázka – 1 odpoveď: odpovedá Alžbeta Szabová 3<br />
Úvodník predsedníčky CSSM – Naše istoty 4<br />
Ildika Klauszová Fúziková vyznamenaná 5<br />
Tridsať rokov budovy santovskej školy 6<br />
Vedomostný kvíz o Slovákoch v Maďarsku 8<br />
Bábiky a halušky z Veňarcu vo Františkove 8<br />
Adventné stretnutie Identity v Rétšágu 10<br />
Adventné stretnutie v Malej Tarči 10<br />
Rok 2015 v živote III. obvodu 11<br />
Slovenský jazykový deň v Šáre 12<br />
Vedomostná súťaž v sarvašskej škole 12<br />
Vianoce na Slovensku, v Modre – Harmónii 13<br />
Mimoriadny Svätý rok milosrdenstva 14<br />
Šťastie si za peniaze nekúpite?! 15<br />
Ivana Dobrakovová: ...ale tie dlhé múry... 1 16<br />
Na voľné chvíle: vtipy, krížovka pre deti 18<br />
Gastro-kultúrny festival v Malom Kereši 19<br />
Bratislavská tržnica v novom šate 20<br />
<strong>Ľudové</strong> noviny rozširuje a predplatné prijíma Maďarská pošta.<br />
Poštová adresa: Ma gyar Posta Zrt., Központi Hírlap Iroda, 1900 Budapest.<br />
Noviny si možno predplatiť na každom poštovom úrade a u poštových doručovateľov. <strong>Ľudové</strong> noviny si môžete<br />
objednať aj na e-mailovej adrese hirlapelofizetes@posta.hu a telefonicky na čísle 06-80/444-444. Ročné predplatné:<br />
7320 Ft, polročné: 3660 Ft, štvrťročné: 1830 Ft. Na území Slovenskej republiky ročné predplatné: 31 752 Ft.<br />
Identifikačné číslo novín (lapkód) je 15200.<br />
Všetky práva vyhradené. V prípade publikovania alebo ďalšieho šírenia správ a fotografií z Ľudových novín<br />
a www.luno.hu prosíme jednoznačne uviesť zdroj.<br />
Neobjednané rukopisy redakcia nevracia, nezaručuje ich publikovanie a vyhradzuje si právo krátiť príspevky.<br />
Uverejnené materiály vyjadrujú v prvom rade mienku autorov a v záujme plurality názorov nemusia byť v súlade<br />
so stanoviskom redakcie, ale predovšetkým so zásadou rešpektovať právo iných na vyjadrenie vlastného,<br />
čo aj rozdielneho názoru.<br />
<strong>Ľudové</strong> noviny
Oplatí sa nás predplatiť!<br />
Nie je to prázdne heslo, ale náš sľub. <strong>Ľudové</strong><br />
noviny v nastávajúcom roku pôjdu trochu<br />
proti prúdu. Rozhodli sme sa, že uprednostníme<br />
predplatiteľov pred čitateľmi internetovej<br />
podoby nášho týždenníka. Dlho sme uvažovali<br />
o tom, čo by bolo lepšie: či spoplatniť<br />
internetovú podobu, nedávať ani znamenie<br />
o tom, že sme boli na nejakom podujatí, ale<br />
napokon sme došli k celkom prijateľnému<br />
plánu.<br />
Pravidelným čitateľom našej webovej<br />
stránky už nie je novinkou, že od 1. januára<br />
2016 neuverejňujeme celé články hneď<br />
po napísaní na internete. Podáme len krátku<br />
správu a niekoľko fotografií, ale pre vyčerpávajúcu<br />
informáciu si musíte pozrieť tlačené<br />
noviny. Články v celom rozsahu uverejníme<br />
až dva týždne po tom, ako sa objavili v novinách.<br />
Uprednostníme teda svojich predplatiteľov,<br />
spomedzi ktorých niektorí čítajú<br />
týždenník Slovákov v Maďarsku už takmer<br />
60 rokov. O možnosti predplatenia sa informujte<br />
na webovej stránke, na poštových úradoch,<br />
alebo v redakcii. Lebo od tohto roku naozaj<br />
oplatí sa nás predplatiť! Eva Fábiánová<br />
Súbeh CSSM<br />
Celoštátna slovenská samospráva v Maďarsku<br />
vypisuje súbeh na miesto riaditeľa Materskej<br />
školy, všeobecnej školy, gymnázia a internátu<br />
s vyučovacím jazykom slovenským<br />
v Budapešti (1139 Budapešť, Lomb u. 1.-7.).<br />
Podmienky:<br />
Univerzitný diplom, 5 rokov odbornej praxe,<br />
znalosť slovenského jazyka na najvyššom<br />
stupni, diplom „vedúci verejného školstva”.<br />
Uprednostňuje sa uchádzač, ktorý patrí k slovenskej<br />
národnosti v Maďarsku.<br />
Poverenie platí na 5 rokov (od 16. augusta 2016<br />
do 31. júla 2021).<br />
K súbehu treba pripojiť:<br />
Odborný životopis, výpis z registra trestov,<br />
program vedenia a odborné predstavy o rozvoji<br />
inštitúcie a kópiu potvrdení o vzdelaní.<br />
Súbeh treba poslať do 1. marca 2016 na adresu:<br />
Celoštátna slovenská samospráva v Maďarsku<br />
1114 Budapest, Fadrusz u.11/A<br />
Tel.: 06 1 466 9463<br />
Email: maria.matejdesz@slovaci.hu<br />
Oficiálny výpis súbehu, ktorý obsahuje podrobné<br />
informácie a podmienky, je uverejnený<br />
na www.kozigallas.hu<br />
1 otázka<br />
odpoveď<br />
odpovedá predsedníčka<br />
Čemerskej slovenskej národnostnej samosprávy<br />
Alžbeta Szabová<br />
– Skončil sa rok 2015.<br />
Aký bol v živote čemerských<br />
Slovákov?<br />
– Máme za sebou veľmi<br />
rušný rok, bohatý na rôzne<br />
programy. Vyzdvihla<br />
by som tie najdôležitejšie,<br />
ktoré organizoval náš slovenský<br />
volený zbor, ale pritom<br />
bol ešte rad takých<br />
kultúrnych aktivít, ktoré<br />
organizovali iné kultúrne<br />
inštitúcie, ale my, čemerskí<br />
Slováci sme sa zúčastnili aj<br />
na nich. V januári sme už<br />
deviaty raz zorganizovali náš tradičný batôžkový Slovenský bál,<br />
na ktorom vystúpili tanečné skupiny Malá Furmička a Furmička,<br />
ako aj pozvaná Tanečná skupina Pilíš. Od školského roku<br />
2014/2015 sa nám podarilo v Materskej umeleckej škole Nezábudka<br />
vytvoriť slovenskú národnostnú skupinu. V marci tohto roku<br />
nás deti navštívili v Dome slovenských tradícií v Čemeri, kde sa<br />
zoznámili s miestnymi krojmi a gastronomickými špecialitami.<br />
Členovia našej Malej Furmičky úspešne prezentovali novinárke<br />
týždenníku Kiskegyed nielen svojráznosť nášho kroja, ale aj úryvky<br />
z čemerskej svadby. Na Veľkú noc sme obnovili aj my jeden<br />
starodávny zvyk, ktorý v Ečeri už pred niekoľkými rokmi oživili<br />
– umývanie sa v potoku na Veľký piatok. Aj na Veľkonočný pondelok<br />
spolu chodili krojovaní mládenci na oblievačku, pritom večer<br />
sme usporiadali na spôsob kedysi populárnych veľkonočných bálov<br />
tzv. tanečný dom. Naša práca však nespočíva iba vo vystúpeniach<br />
a v oživovaní starodávnych zvykov, v našom Dome slovenských<br />
tradícií v Čemeri treba pravidelne udržiavať poriadok a upratovať,<br />
koncom apríla naši aktivisti vykonali veľký kus brigádnickej<br />
práce, aby sme už na Slovenský majáles mali všetko upravené<br />
a čisté. O našej tradičnej procesii na Sviatok Božieho tela podali<br />
podrobnejšiu správu aj <strong>Ľudové</strong> noviny. Vyzdvihla by som ešte návštevu<br />
fínskych detí u nás, záverečnú slávnosť slovenskej skupiny<br />
v škôlke, ako aj oslavy piateho výročia založenia Spolku ľudového<br />
tanca Malá Furmička. V našom sídle sme počas leta usporiadali<br />
dva tábory pre deti, prvý bol zameraný na tradície a na osvojenie<br />
si slovenčiny, pričom v druhom sa deti venovali predovšetkým<br />
športu a tiež sa zdokonaľovali v slovenčine pomocou učiteľky Anny<br />
Kondačovej. Tiež tradičný je už náš program 20. augusta s názvom<br />
Sviatok nového chleba a čemerského kroja. V auguste naši detskí<br />
a dospelí tanečníci absolvovali intenzívne sústredenie, pripravovali<br />
sme sa na prehliadku Vo víre tanca v Sarvaši, kde Furmička získala<br />
zlaté ocenenie, kým Malá Furmička zase bola odmenená striebornou<br />
kvalifikáciou. V novembri sme už piaty raz boli hostiteľmi<br />
populárneho bálu pripeštianskych Slovákov, Páračky na Martina<br />
sa aj tohto roku tešili veľkej obľube. Ku koncu roka sme mali ešte<br />
mikulášske a adventné programy, ako aj tradičnú zabíjačku. Podľa<br />
predbežných plánov aj v roku 2016 budeme mať v Čemeri množstvo<br />
slovenských programov, ktorými chceme udržiavať naše tradície<br />
a jazyk našich predkov.<br />
(csl)<br />
3<br />
<strong>Ľudové</strong> noviny
Pri príležitosti Dňa národností<br />
17. decembra v slávnostnej sieni<br />
Peštianskej reduty odovzdali<br />
ceny Za národnosť deviatim laureátom<br />
za rok 2015, medzi nimi aj dlhoročnej<br />
redaktorke nášho týždenníka<br />
Ildike Klauszovej Fúzikovej.<br />
Vyznamenanie udeľuje predseda<br />
vlády každý rok osobám, organizáciám<br />
alebo národnostným samosprávam,<br />
ktoré vykonávajú príkladnú prácu<br />
v záujme niektorej z národností žijúcich<br />
v Maďarsku v oblasti verejného<br />
života, školstva, kultúry, náboženského<br />
života, vedy alebo v masmédiách.<br />
Laureátov, prítomných veľvyslancov,<br />
parlamentných hovorcov, predsedov<br />
celoštátnych a miestnych národnostných<br />
samospráv pozdravil<br />
minister ľudských zdrojov Zoltán<br />
Balogh. „Multikulturalizmus má<br />
v Karpatskej kotline hlboké korene<br />
a tradície,” povedal minister.<br />
Vyzdvihol, že boli obdobia, v ktorých<br />
hlavne politickí činitelia zámerne postavili<br />
proti sebe národnosti a národy,<br />
ale sú príklady aj na mierové spolužitie,<br />
ktoré slúži ako príklad pre nastupujúce<br />
generácie. Dodal, že v radoch<br />
všetkých trinástich národností sú ľudia,<br />
ktorí mali a majú dvojitú identitu<br />
a o ktorých nevieme a ani nechceme<br />
rozhodnúť, kde sa začína ich srbská,<br />
nemecká či rómska identita a kde končí<br />
maďarská – ako príklad uviedol<br />
Sándora Petőfiho, o ktorom je známe,<br />
že mal slovenské korene. „Tajomstvo<br />
mierového spolunažívania sa skrýva<br />
4<br />
Ildika Klauszová Fúziková vyznamenaná<br />
Foto: autorka<br />
v tom, aby sme neškodili iným, ale aby<br />
sme plnili povinnosti a práva spoločne,<br />
a aby sme spoločnej vlasti slúžili všetci<br />
spolu,” povedal minister.<br />
Minister Balogh ďalej vyzdvihol,<br />
že takýto multikulturalizmus maďarská<br />
vláda akceptuje a aj v zákone zabezpečuje<br />
všetko potrebné na to, aby<br />
sa jazyk a kultúra trinástich národností<br />
v Maďarsku naďalej zachovali.<br />
„Cena Za národnosti sa udeľuje tým,<br />
za ktorými stojí komunita,” povedal.<br />
Buď sú celoštátne známe osobnosti,<br />
ako tohtoročný laureát z rómskej národnosti<br />
spevák Gergő Oláh, alebo<br />
činitelia národnostnej kultúry, ktorí<br />
neúnavne pracujú denno-denne za zachovanie<br />
svojej národnosti a nezaoberajú<br />
sa tým, či bude z nich hviezda alebo<br />
nie – povedal minister. Z. Balogh<br />
upriamil pozornosť na to, že je veľmi<br />
dôležité, aby nasledujúce generácie sa<br />
naučili, že pestovanie národnostnej<br />
a maďarskej kultúry nie je kŕčovitou<br />
povinnosťou, ale zdrojom radosti, ktorý<br />
nás obohacuje.<br />
Štátny tajomník zodpovedný za náboženské,<br />
národnostné a občianske<br />
vzťahy Miklós Soltész zagratuloval<br />
oceneným, ktorí podľa jeho slov môžu<br />
byť oprávnene hrdí, ale dodal, že toto<br />
uznanie zaväzuje, úlohou laureátov je,<br />
aby zachovali vzťah medzi ich materskou<br />
krajinou a maďarským národom.<br />
Hlavne v takomto období, „keď Európe<br />
hrozia nebezpečenstvá, ako liberalizmus,<br />
ktorý neznesie, že na kontinente<br />
má kresťanstvo viac ako jeden a pol tisícročné<br />
korene,” upozornil Soltész.<br />
V tomto roku zo Slovákov<br />
v Maďarsku uznali prestížnou cenou<br />
Za národnosť činnosť Ildiky<br />
Klauszovej Fúzikovej vykonanú<br />
na poli kultúry a náboženstva. Novej<br />
držiteľke ceny Za národnosť aj touto<br />
cestou gratulujeme.<br />
(kan)<br />
Ildika Klauszová Fúziková vyše 40 rokov ako redaktorka – a istý čas aj poverená<br />
šéfredaktorka – týždenníka <strong>Ľudové</strong> noviny informovala každý týždeň o živote<br />
slovenskej národnosti v Maďarsku. Je kľúčovou osobnosťou domáceho náboženského<br />
života, svoju činnosť v tejto oblasti vykonávala mnohé desaťročia v záujme<br />
zachovania a prehĺbenia náboženskej identity veriacich a udržiava dobré kontakty<br />
s domácou cirkvou a s cirkvou z materského Slovenska. Založila a bola šéfredaktorkou<br />
slovenského ekumenického časopisu Cesta, pravda, život a už aj ako predsedníčka<br />
Kresťanského zväzu Slovákov v Maďarsku bola organizátorkou biblických<br />
táborov pre deti a mládež a pútí. Po zániku tejto organizácie naďalej neúnavne pracovala<br />
v prospech prežívania cirkevného života v materinskom jazyku. Ako poslankyňa<br />
obvodnej samosprávy, neskôr zástupkyňa predsedu a predsedníčka pracovala<br />
a pracuje v prospech slovenskej komunity XII. obvodu a Nového Budína. Ako predsedníčka<br />
Náboženského a sociálneho výboru Celoštátnej slovenskej samosprávy<br />
v Maďarsku plní úlohy týkajúce sa verejného a náboženského života.<br />
<strong>Ľudové</strong> noviny
Žijeme v pohnutom období. Po ekonomických<br />
následkoch globálneho sveta na náš širší a bližší<br />
domov dopadajú aj následky ozbrojených konfliktov<br />
a procesov prebiehajúcich tisíce kilometrov<br />
od nás. Európa čelí od druhej svetovej vojny najväčšej<br />
výzve vo svojej histórii: musí nájsť riešenie na prílev<br />
státisícov, podľa niektorých odhadov dokonca miliónov<br />
ľudí utekajúcich pred vojnou či biedou z iných kontinentov.<br />
Myslím si, že tí, ktorí si trúfajú predpovedať<br />
koniec alebo následky tohto procesu, sú mimoriadne<br />
odvážni ľudia. Náš kontinent ovládol strach z konfliktu<br />
kultúr a náboženstiev, pričom politici sa snažia<br />
nájsť riešenie problému na báze kresťanskej kultúry<br />
a ľudskosti. Hľadajú odpoveď na otázku: bude schopná<br />
740-miliónová Európa integrovať masy ľudí prichádzajúcich<br />
k nám z krajín s odlišnou kultúrou? My, tu<br />
v Maďarsku, si kladieme podobné otázky, dávame<br />
na ne rôzne odpovede a často sa vynárajú obavy o našu<br />
budúcnosť.<br />
Veríte, či nie, ja som optimistka. Som presvedčená<br />
o tom, že všetko to, čo sme my, Slováci, Maďari a príslušníci<br />
iných národností na tomto kúsku sveta vybudovali<br />
počas uplynulých storočí, stojí na pevných základoch.<br />
Že tak, ako sme vždy doteraz našli svetlo, ktoré nás vyviedlo<br />
aj z najtemnejších období našej histórie, nájdeme<br />
ho aj teraz. Musíme sa však pri tom spoliehať na istoty,<br />
ktoré nám vždy – v lepších, ale najmä v horších časoch<br />
– poskytovali oporu. V prípade nás, Slovákov žijúcich<br />
v Maďarsku, to bola kresťanská viera a pevné morálne<br />
zásady, ktoré na nej spočívali. Možno aj vy ste si už<br />
položili otázku: odkiaľ vzali naši predkovia odvahu zanechať<br />
všetko a vydať sa na dlhú cestu do neznáma?<br />
Odvahu im určite dodala viera v Boha a nádej na lepší<br />
život. Na väčší krajec chleba pre seba a pre nasledujúce<br />
pokolenia. Vďaka tejto viere, ale aj usilovnej práci, tu<br />
zapustili korene a vybudovali svojrázny slovenský svet.<br />
Svet, ktorý sa líšil od toho, ktorý zanechali v kraji, kde<br />
sa narodili. Svet, ktorý vznikol podmanením prírody<br />
a prispôsobovaním novým podmienkam. Áno, aj<br />
schopnosťou prispôsobovať sa. Oporou v novom prostredí<br />
sa im stali aj spoločná kultúra a jazyk, ktoré<br />
v novom prostredí spájali našich predkov a ktoré si<br />
po stáročia zachovali aj v inojazyčnom prostredí. Na šírych<br />
poliach Dolnej zeme, v dúbravách Pilíša či medzi<br />
kopcami Novohradu pri práci znela slovenská ľudová<br />
pieseň, po večeroch na zábavách sa tancoval slovenský<br />
tanec. Časť tohto bohatstva, vrátane pamiatok hmotnej<br />
kultúry, sa nám zachovala podnes. Bola a je základom<br />
nášho bytia a zaväzuje nás, aby sme pracovali na zachovaní<br />
našej dedovizne. Súdržnosť a viera v seba samého<br />
je sila, ktorá je zárukou našej budúcnosti v týchto<br />
končinách. Ako je ňou i spoločná práca našich spolkov,<br />
samospráv, škôl, ale aj oduševnených jednotlivcov.<br />
Vyššie uvedené zásady môžu prispieť aj k riešeniu<br />
ďalších problémov našej spoločnosti. Problémov, ktoré<br />
nemajú nič spoločného s tzv. migračnou krízou. Podľa<br />
Naše istoty<br />
Foto: archív<br />
sociologických prieskumov je znepokojujúca nízka miera<br />
solidarity a empatie v našej spoločnosti, prevládajúci<br />
individualizmus. Možno práve na tomto poli môžeme<br />
byť príkladom aj pre väčšinovú spoločnosť! Vieme,<br />
že v niektorých lokalitách sú aktivity slovenských spolkov,<br />
umeleckých skupín a samospráv jedinou formou<br />
spoločenského života, slovenské kultúrne podujatia jedinou<br />
udalosťou v živote dediny. Za týmito aktivitami<br />
v každom prípade stojí nezištná, mravčia práca mnohých<br />
zanietených pestovateľov našej kultúry. Mnohých<br />
ľudí v našom prostredí postihuje chudoba, veď my,<br />
Slováci, žijeme aj v regiónoch, kde je vysoká miera<br />
nezamestnanosti a mnohí ľudia nevidia východisko<br />
z ťažkej situácie. Do nového roka nám všetkým želám,<br />
aby sme našli cestu jeden k druhému, aby sme mali<br />
otvorené oči a dušu, aby sme vnímali problémy svojho<br />
prostredia! Ak sa tak stane, budeme žiť v krajšom svete<br />
a všetkým sa nám bude žiť lepšie!<br />
Alžbeta Hollerová Račková<br />
predsedníčka CSSM<br />
5<br />
<strong>Ľudové</strong> noviny
Školský rok 1985/86 bol v histórii<br />
Slovenskej národnostnej základnej<br />
školy v Santove výnimočný.<br />
Inštitúcia sa totiž na jeseň roku 1985<br />
nasťahovala do novej budovy. Na túto<br />
významnú udalosť spomínali v rámci<br />
milej slávnosti koncom novembra<br />
v priestoroch školy. Na úvod programu<br />
sa predstavili tanečníčky školy spolu<br />
s dospelými členkami Tanečnej skupiny<br />
Stužka (Pántlika), predviedli miestnu<br />
choreografiu Ireny Kotroczovej<br />
s názvom „Do kolečka, do kola...”, pričom<br />
ich hlasy posilnili aj speváčky<br />
známeho miestneho pávieho krúžku.<br />
Následne účastníkov a vzácnych hostí<br />
– medzi ktorými boli aj starostka obce<br />
Eva Czicsmanczaiová, ako aj predsedníčka<br />
Kultúrneho výboru Celoštátnej<br />
slovenskej samosprávy v Maďarsku<br />
(CSSM) Mária Nagyová – pozdravil<br />
riaditeľ inštitúcie Péter Rudas.<br />
– Osobitosťou tejto školy je to, čo je aj<br />
osobitosťou obce: slovenské obyvateľstvo<br />
a slovenský jazyk... Nazdávam sa, že tí,<br />
ktorí sa pokladajú za Slovákov, majú<br />
povinnosť, aby spoznali jazyk a kultúru<br />
svojich predkov. Myslím si, že by sme to<br />
mali brať ako hodnotu, ktorá môže byť<br />
príťažlivou aj pre tých, ktorí nie sú príslušníkmi<br />
slovenskej národnosti. Môžu<br />
nadobudnúť poznatky, vďaka ktorým<br />
sa už dvadsať kilometrov odtiaľto dá<br />
úspešne uplatniť. Znalosť jazyka susedného<br />
štátu bude znamenať pre deti aj<br />
v budúcnosti také výhody, ktoré im<br />
6<br />
Spomienky na rok 1985<br />
BUDOVA SANTOVSKEJ ŠKOLY<br />
môžu pomôcť v ich živote nezávisle<br />
na tom, v akej oblasti sa zamestnajú<br />
neskôr, – uviedol hlavný radca Štefan<br />
Kraslán, ktorý sa k inštitúcii neviaže<br />
iba odborne, ale aj ako otec absolventa<br />
školy. Zároveň odovzdal gratulácie<br />
v mene Ministerstva ľudských zdrojov<br />
(MĽZ), a tlmočil aj osobné blahoželanie<br />
k výročiu od námestníka štátneho<br />
tajomníka MĽZ, zodpovedného za verejné<br />
školstvo Imreho Siposa.<br />
– Tridsať rokov histórie školy pravdepodobne<br />
pre prváčikov ešte neznamená<br />
veľa, no pre ôsmakov, ktorí onedlho o-<br />
pustia inštitúciu, sa už určite viažu mnohé<br />
spomienky k budove. Pritom v očiach<br />
absolventov školy, ktorí prišli na dnešnú<br />
oslavu, vidím slzy. Sú dojatí, keď si sadnú<br />
do školských ľavíc svojho detstva...<br />
A čo znamená pre mňa, pre predstaviteľku<br />
školského obvodu Klebelsbergovho<br />
centra? Iba zlomok, desatinu okrúhleho<br />
výročia: skoro tri roky spolupracujeme<br />
s touto školou, učiteľský kolektív<br />
na čele s novým riaditeľom vytvoril<br />
nový pedagogický program, snaží sa<br />
o zachovanie slovenských tradícií aj<br />
tým, že organicky ich začleňuje do rozvrhu,<br />
resp. deti sa im môžu venovať<br />
v rámci krúžkov – zdôraznila riaditeľka<br />
školského obvodu Klebelsbergovho centra<br />
vo Verešvári (Pilisvörösvár) Csilla<br />
Tóthová Patakiová a odovzdala darček<br />
oslavujúcej inštitúcii.<br />
Prehľadu histórie školstva v Santove<br />
sa ujal riaditeľ školy, a ako rodený pedagóg,<br />
hneď začal úlohou: uviedol totiž,<br />
že vyučovanie v Santove trvá už deväťnásobne<br />
dlhšie, než dnešné výročie,<br />
takže žiaci vyrátali, že už má dvestosedemdesiat<br />
rokov. Koncom XIX. storočia<br />
istý čas škola fungovala v budove<br />
jednej krčmy, neskôr medzi cirkvou<br />
a štátom vznikol konflikt v tom, kto<br />
je oprávnený zabezpečiť verejné školstvo<br />
v Santove. Vyučovanie sa konalo<br />
väčšinou v jednej miestnosti, ktorá<br />
bola vždy veľmi preplnená. Až v školskom<br />
roku 1939/40 bola vybudovaná<br />
v hodnote 30 tisíc pengő budova školy<br />
na hlavnej ulici dediny, ku ktorej<br />
v roku 1971 pristavali ďalšiu budovu.<br />
Tieto budovy však v roku 1985 boli už<br />
v zlom stave, priestory nepostačovali,<br />
bolo v nich chladno a vyučovanie prebiehalo<br />
na dve zmeny, teda už neboli<br />
vhodné na kvalitnú výchovno-vzdelávaciu<br />
prácu. Už od roku 1983 boli snahy<br />
o vybudovanie novej budovy, tieto<br />
plány sa zrealizovali až v roku 1985,<br />
v čase, keď predsedníčkou Obecnej<br />
rady bola zosnulá Eva Nyersová a tajomníkom<br />
Géza Szőnyi. V školskom<br />
roku 1985/86 túto školu navštevovalo<br />
255 žiakov, dnes je ich počet 141,<br />
pričom počet celkového obyvateľstva<br />
obce bol v tom čase oveľa nižší.<br />
Existovali vtedy aj paralelné triedy,<br />
a napríklad jazyky (slovenčina, nemčina,<br />
angličtina) sa vyučovali v rámci<br />
tried v dvoch skupinách. Veľkým nedostatkom<br />
školy je fakt, že ju vybudo-<br />
<strong>Ľudové</strong> noviny
OSLÁVILA TRIDSIATKU<br />
vali bez telocvične, na čo sa jej dodnes<br />
nepodarilo získať dostatočné financie.<br />
Riaditeľ vyzdvihol súčasné aktivity<br />
školy v oblasti národnostných tradícií<br />
a používania jazyka: majú dobrú<br />
spoluprácu so školou družobnej obce<br />
na Slovensku, so Žemberovcami, ale aj<br />
s Malým Lapášom. V rámci osláv sa<br />
divákom predstavili všetky vekové kategórie<br />
žiakov, vypočuli sme si recitácie<br />
v slovenčine a v maďarčine, pozreli sme<br />
si slovenské ľudové tance, žiaci nižšieho<br />
ročníka si pripravili vtipné básničky.<br />
V kultúrnom pásme dostala priestor<br />
aj bývalá žiačka, ktorá zaujala obecenstvo<br />
svojimi osobnými spomienkami<br />
na školu z detstva. Kultúrny program<br />
ukončili originálnym nápadom: vymenovali<br />
chronologicky najdôležitejšie<br />
udalosti roka 1985 v oblasti politiky,<br />
vedy, športu, umenia, ktoré boli spestrené<br />
populárnymi hitmi a videoklipmi<br />
výlučne tiež z tohto roku.<br />
A ako si spomína na rok 1985 vtedajší<br />
riaditeľ školy Štefan Jancsó s manželkou,<br />
so slovenčinárkou Alžbetou<br />
Jancsovou?<br />
– My sme tu vyučovali dvanásť rokov,<br />
od roku 1976 do 1988. Prvou mojou myšlienkou<br />
je, že sme boli nesmierne radi,<br />
že z budovy, ktorá mala iba 4 učebne,<br />
sme sa mohli presťahovať sem. Dlho sa<br />
hovorilo na úrovni okresu, že Santov potrebuje<br />
novú, modernú budovu, roky sa<br />
to však nemohlo zrealizovať. Začiatkom<br />
80. rokov sme však mali veľmi úspešný<br />
učiteľský kolektív, dosiahli sme veľké<br />
úspechy v oblasti vyučovania rôznych<br />
predmetov. Vedenie školy a obce dosiahlo<br />
od vedenia okresu a župy, aby sme pri<br />
počte 240-250 žiakov konečne dostali<br />
novú budovu. Na úrovni okresu sa našli<br />
financie na novú budovu, avšak aj iné<br />
obce „lobovali”. U nás ale bola situácia<br />
Foto: csl<br />
už taká zlá, že vzhľadom na naše výsledky,<br />
ktoré uznali aj na vyšších fórach,<br />
sme dostali tie financie. Sťahovať sme<br />
sa začali prvý mesiac školského roka,<br />
do sťahovania sa zapojili aj rodičia, aj<br />
deti. Bola to obrovská práca, ale následne<br />
to znamenalo aj nesmierne veľkú radosť<br />
– uviedol nám Š. Jancsó.<br />
– Naša škola v tom čase už nemala<br />
učiteľa bez kvalifikácie, a v tej dobe to<br />
znamenalo veľký úspech, aj odborná<br />
práca sa mohla uskutočniť na vysokej<br />
úrovni – dodala Alžbeta Jancsová.<br />
– Mali sme veľmi pekné výsledky aj<br />
na poli ďalšieho štúdia žiakov na stredných<br />
školách, pamätám sa, v tých rokoch<br />
naši žiaci pravidelne pokračovali<br />
v štúdiu na budapeštianskom slovenskom<br />
gymnáziu. Bolo pre nás veľkým<br />
potešením, že sme už nemuseli vyučovať<br />
na zmeny, bol vytvorený systém<br />
odborných učební. Ako slovenčinárka<br />
mám pekné spomienky na tie roky, mali<br />
sme národopisný krúžok, v ktorom ešte<br />
dievčatá chodili „na výskum” k starým<br />
rodičom, popísali zvyky, ktoré potom<br />
predviedli. V tých rokoch na hodinách<br />
slovenčiny bolo cítiť, že deti doma počujú<br />
santovskú slovenčinu, používali<br />
miestne výrazy. V mojej práci mi pomohli<br />
aj matičiari v Bratislave, poskytli<br />
mi množstvo kníh a časopisov. Detské<br />
časopisy som využívala na vyučovacích<br />
hodinách, knihy zase neskôr tvorili základ<br />
slovenského fondu miestnej knižnice<br />
– pospomínala A. Jancsová.<br />
Pri odchode z podujatia, ktoré spestrili<br />
aj výstava a premietanie obrázkov<br />
z tridsaťročnej etapy školy, sme stretli<br />
prvé ôsmačky z novej budovy Ildikó<br />
Kormosovú, Evu Krivingerovú a Evu<br />
Trkalovú, ako aj o dva roky mladšiu<br />
Evu Diószegiovú, ktoré boli očividne<br />
nadšené zo stretnutia s bývalými<br />
spolužiakmi a učiteľmi. Porozprávali,<br />
že si pamätajú pozemok, na ktorom stojí<br />
terajšia škola, bola tu tzv. školská záhrada,<br />
kam chodili ešte zo starej budovy<br />
v rámci hodín praktického cvičenia<br />
pestovať zeleninu, boli tu ovocné stromy<br />
a pamätajú sa aj na sadenie smrekov,<br />
ktoré sú nadnes ohromne vysoké. Tiež<br />
si spomenuli, ako opravovali v prvom<br />
roku skrine, a že boli smutné z toho, že<br />
v novej budove niet telocvične. Niektoré<br />
z dievčat sa ani po skončení nerozlúčili<br />
úplne s budovou školy, chodili ešte na<br />
nácviky Tanečnej skupiny Stužka. Tiež<br />
nám prezradili, že nezabudli ani po slovensky,<br />
občas hovoria medzi sebou v jazyku<br />
svojich predkov hlavne vtedy, keď<br />
nechcú, aby im okolie rozumelo. CsL<br />
7<br />
<strong>Ľudové</strong> noviny
Mimoriadne zaujímavú akciu<br />
zorganizovala Slovenská<br />
samospráva II. obvodu.<br />
Doposiaľ sme boli zvyknutí, že vedomostných<br />
kvízov sa zúčastňujú len<br />
školáci. Tentoraz mohli svoje vedomosti<br />
predviesť aj starší. Napríklad<br />
prítomní reprezentanti jednotlivých<br />
obvodných slovenských samospráv<br />
Budapešti spolu s predsedníčkou<br />
Slovenskej samosprávy Budapešti<br />
Editou Hortiovou, ba aj s predsedníčkou<br />
Celoštátnej slovenskej samosprávy<br />
v Maďarsku Alžbetou Hollerovou<br />
Račkovou, ktorí prišli do apartmánového<br />
domu Prémium v XIII. obvode.<br />
Na podujatie Slovenskej samosprávy<br />
II. obvodu prišiel aj konateľ vydavateľstva<br />
SlovakUm Imrich Fuhl. Našu<br />
materskú krajinu reprezentovalo<br />
slovenské veľvyslanectvo, prítomný<br />
8<br />
KULTÚRA<br />
Vedomostný kvíz o Slovákoch v Maďarsku<br />
bol zástupca veľvyslanca Rastislav<br />
Mojto. Sálu patrične vyzdobili, to sa<br />
musí uznať. Hrala nám pekná hudba,<br />
napríklad z cédečka spievali školáci<br />
zo Slovenského Komlóša pesničky bývalého<br />
hosťujúceho učiteľa Miroslava<br />
Na úvod verejného zasadnutia<br />
Slovenskej národnostnej<br />
samosprávy vo Františkove<br />
v Budapešti predsedníčka zboru<br />
Monika Szelényiová vyjadrila svoju<br />
radosť z toho, že na ich zasadnutie prišli<br />
vo veľkom počte aj poslanci iných<br />
obvodných slovenských zborov. Ako<br />
uviedla, založili sa koncom októbra<br />
2014, majú trojčlenný zbor, podpredsedníčkou<br />
je Alžbeta Krajňáková<br />
a v ich práci im pomáhajú aj skúsenosti<br />
tretieho poslanca Mikuláša Bogára,<br />
ktoré nadobudol ako predseda slovenského<br />
zboru v predošlých<br />
cykloch. Predsedníčka<br />
privítala aj hostí z novohradského<br />
Veňarcu na čele s predsedníčkou<br />
tamojšej Slovenskej národnostnej<br />
samosprávy Annou Vravuškovou<br />
a poďakovala sa za celoročnú pomoc<br />
ich právnemu poradcovi Istvánovi<br />
Világosovi, ktorého im zabezpečuje<br />
obvod. Monika Szelényiová referovala<br />
o ich celoročnej činnosti, ako uviedla,<br />
pravidelne navštevovali slovenské<br />
sväté omše v susednom Jozefove,<br />
pričom podporili aj detský tábor<br />
Foto: csl<br />
Brnu. Nebolo to len tak, veď spoluorganizátorom<br />
podujatia bol Klub<br />
priateľov Slovenského Komlóša a predsedníčka<br />
tohto spolku A. Hollerová<br />
Račková pripravila úvodnú prednášku<br />
o Slovákoch v Maďarsku. Všetci sme<br />
Bábiky a halušky<br />
Slovenského evanjelického zboru a. v.<br />
v Budapešti. Vo februári sa zúčastnili<br />
na Fašiangovom plese budapeštianskych<br />
Slovákov, v máji prispeli na hosťovanie<br />
FS Železiar medzi našimi Slovákmi.<br />
Tiež na jar sa konali výročné oslavy<br />
budapeštianskej slovenskej školy, ktoré<br />
podporili finančne podľa svojich možností.<br />
Na obvodnú Národnostnú kavalkádu<br />
pozvali spevácky zbor Ozvena,<br />
na tomto podujatí sa veľkému úspechu<br />
<strong>Ľudové</strong> noviny
mali nastražené uši, aj študenti budapeštianskej<br />
slovenskej školy a gymnázia,<br />
veď príhovor obsahoval odpovede<br />
na všetky kvízové otázky. Len tak na<br />
skúšku, vedeli by ste, v ktorej župe v súčasnosti<br />
nie je slovenský národnostný<br />
ostrov? Odkiaľ prišli Slováci v r. 1746<br />
do Slovenského Komlóša? V ktorom<br />
meste pôsobil Samuel Tešedík? V ktorých<br />
mestách sú slovenské gymnáziá?<br />
Foto: (ef)<br />
tešili aj ich gastronomické špeciality.<br />
V auguste navštívili obec Nižná na<br />
Slovensku, s ktorou nadviazala kontakt<br />
Slovenská samospráva XIII. obvodu,<br />
avšak podobne ako slovenský<br />
zbor XIII. a XIV. obvodu aj Slováci<br />
z Františkova boli signatármi dohody<br />
o cezhraničnej spolupráci s vedením<br />
obce Nižná. V septembri na veselici<br />
na sídlisku A. Józsefa u nich hosťovali<br />
FS Lipa, ako aj tanečníci z Malej Tarče.<br />
KULTÚRA<br />
Ako sa volá najpočetnejšia občianska<br />
organizácia Slovákov v Maďarsku?<br />
A mohla by som pokračovať... Ak by<br />
ste vedeli odpovede na všetky otázky,<br />
dostali by ste 10 bodov. Dosiahla ich<br />
Klára Mátéová. Študenti mali svoju<br />
kategóriu. Palmu víťazstva si odniesla<br />
trojica Alexanda Izsáková, Bianka<br />
Molnárová a Barbara Lezsáková, na<br />
druhom mieste sa umiestnili Daniel<br />
z Veňarcu vo Františkove<br />
V novembri sa ozvali s novou iniciatívou,<br />
navštívili jednu materskú školu<br />
v obvode, kde ich choreografka Eva<br />
Szilágyiová Šubová naučila slovenské<br />
tance. Tento ich program mal veľmi<br />
pozitívnu odozvu. V čase našej uzávierky<br />
sa chystali na Vianoce budapeštianskych<br />
Slovákov, pričom počas celého<br />
roka navzájom navštevujú programy<br />
slovenských samospráv ostatných<br />
obvodov, Slovenského inštitútu, ako<br />
aj ich obvodu, Františkova. Podpísali<br />
zmluvy o podpore s budapeštianskou<br />
slovenskou školou, s FS Lipa, ako aj<br />
so Slovenskou samosprávou hlavného<br />
mesta. Zmluvy o spolupráci majú podpísané<br />
s rôznymi obvodnými a miestnymi<br />
slovenskými zbormi (VIII., XIII.<br />
obvod Budapešti a Veňarec), so zborom<br />
Ozvena atď. Pritom prispeli aj na vydávanie<br />
Budapeštianskeho Slováka.<br />
Z budúcoročných plánov treba vyzdvihnúť<br />
Jubilejný galaprogram FS<br />
Lipa v januári, chcú pokračovať v návštevách<br />
obvodných výchovno-vzdelávacích<br />
inštitúcií so slovenským progra-<br />
Munkácsi, Gergely Kiss a Ľudovít<br />
Málik. Na treťom mieste skončili<br />
Barbara Boldogová, Oliver Gács<br />
a Martin Bódiš. Víťazný tím si odniesol<br />
domov spoločenskú hru, z ktorej<br />
sa organizujú dokonca aj majstrovstvá,<br />
„Scrabble po slovensky”. Okrem<br />
toho dostali výhercovia aj pekné slovenské<br />
knižky.<br />
Budapeštiansky Slovák/E. Trenková<br />
mom, plánujú nadviazať opäť kontakt<br />
s obcou Spišské Hanušovce na Slovensku<br />
a radi by obnovili v minulosti veľmi populárnu<br />
aktivitu medzi budapeštianskymi<br />
Slovákmi, výlet loďou po Dunaji<br />
so slovenským sprievodcom, ktorého<br />
kedysi robil nebohý Ladislav Malý.<br />
Druhá časť zasadnutia patrila<br />
Veňarčanom, predsedníčka ich slovenského<br />
zboru porozprávala o jednotlivých<br />
krojoch vystavených bábik.<br />
Stretnutie sa skončilo posedením<br />
pri pravých kapustových a bryndzových<br />
haluškách z Veňarca. CsL<br />
9<br />
<strong>Ľudové</strong> noviny
V<br />
adventnom období pripravil<br />
Slovenský spolok Identita<br />
pre svojich priaznivcov príjemné<br />
priateľské stretnutie v Rétšágu.<br />
Výber tohto mesta nebol náhodný,<br />
lebo vedenie spolku sa chcelo osobne<br />
stretnúť so Slovákmi novohradského<br />
regiónu. Pozvanie na adventné posedenie<br />
prijali Slováci z hostiteľského<br />
mesta – Rétšágu, Banky, Horných<br />
Petian, Legíndu, Netejču, Níže<br />
a Šámšonu.<br />
Po krásnych tónoch spoločného<br />
spevu piesne Tichá noc s gitarovým<br />
sprievodom pozdravila<br />
Foto: kk<br />
Malotarčianska slovenská národnostná samospráva<br />
usporiadala adventné stretnutie pre miestnych<br />
Slovákov, pre poslancov Slovenskej samosprá-<br />
10<br />
Predvianočné stretnutie v Rétšágu<br />
účastníkov stretnutia predsedníčka<br />
Slovenskej samosprávy v Rétšágu<br />
Szilvia Salgaiová. Predsedníčka<br />
Slovenského spolku Identita Karola<br />
Klauszová predstavila ciele, poslanie,<br />
projekty a programy spolku realizované<br />
v roku 2015 a načrtla plány<br />
do blízkej i ďalekej budúcnosti,<br />
do ktorých, ako povedala, chcú už<br />
zapojiť aj novohradských Slovákov.<br />
Potom sa rozprúdila čulá diskusia<br />
o jednotlivých oblastiach nášho<br />
národnostného bytia so zvláštnym<br />
zreteľom na novohradskú situáciu.<br />
Najviac sa venovali školskej oblasti.<br />
Foto: autorka<br />
POLITIKA<br />
Prítomní, žiaľ, museli konštatovať,<br />
že v tejto oblasti sú asi najzávažnejšie<br />
nedostatky. Na odstránení niektorých<br />
z nich bude v budúcnosti<br />
s veľkou intenzitou pracovať aj spolok<br />
Identita.<br />
Po dvojhodinovom plodnom dialógu<br />
bol priestor venovaný aj osobným<br />
rozhovorom a malému pohosteniu.<br />
Pri horiacich sviečkach<br />
na adventnom venci prežili hostia adventného<br />
stretnutia pokojné a priateľské<br />
chvíle v atmosfére očakávania<br />
najkrajšieho sviatku roka, narodenia<br />
Božieho Syna.<br />
(kk)<br />
Adventné stretnutie<br />
vy 16. obvodu Budapešti a pre niektorých členov spevokolu<br />
z Cinkoty a Čemeru. Na adventnom venci svietili tri sviece,<br />
zažali ich hostia Zuzana Szabová, Michal Tóth a domáca<br />
pani Katarína Szabová Tóthová.<br />
Pre prítomných bolo prekvapením, že prišli deti<br />
s Betlehemskou hrou. Poklonili sa a po slovensky povedali:<br />
„Pochválen Ježiš Kristus”, na čo prítomní odpovedali: „Naveky,<br />
Amen”. Svoje krátke predstavenie ukončili riekankou:<br />
„Ja som malá veverička,<br />
pýtam si ja do košíčka,<br />
kus koláča, kus pagáča,<br />
doňesem Vám ráno táča.”<br />
<strong>Ľudové</strong> noviny<br />
Potom Malotarčania spolu zaspievali krásnu vianočnú koledu:<br />
„Povedzťe nám pasťerovia”…, ktorú potom spievali aj<br />
členovia spevokolu, lebo ich ju naučila Malotarčanka, ktorá sa<br />
vydala na Cinkotu. Spoznajte aj vy aspoň prvú slohu piesne:
Slovenská samospráva III. obvodu v Budapešti usporiadala<br />
9. decembra v budove Starobudínskej galérie<br />
verejné zasadnutie.<br />
O celoročnej činnosti samosprávy referoval jej predseda<br />
František Križan. Ako povedal, samospráva pripravuje<br />
niekoľko väčších podujatí, ktoré organizuje každý<br />
rok. Medzi ne patrí aj ekumenický deň v Békášmederi,<br />
ktorý sa uskutoční tretiu januárovú nedeľu, keď sa začína<br />
celoštátny ekumenický týždeň modlitby. V tomto roku<br />
na ekumenickom dni v evanjelickom kostole celebrovali<br />
bohoslužbu a omšu putujúca evanjelická farárka Hilda<br />
Gulácsiová Fabuľová a katolícky kňaz Attila Kónya, následne<br />
sa konal koncert speváckeho zboru Ozvena. V máji<br />
sa konal v Békášmederi už po piaty raz Deň občianskych<br />
Rok 2015<br />
v živote III. obvodu<br />
v Malej Tarči<br />
„Povedzťe nám pasťerovia,<br />
čo sťe viďeli,<br />
že sťe sa tak o pounoci,<br />
šeci zobrali?<br />
Viďeli ďieťatko,<br />
krásnvo paholiatko,<br />
narodzenvo v Betleme.”<br />
Foto: autorka<br />
Spevokol navrhol, aby sme zaspievali spolu „Daj Boh<br />
šťastia tejto zemi…” a slovenský preklad piesne „Mennyből<br />
az angyal…”, potom odzneli rôzne vinše v podaní starších<br />
Malotarčanov a vedúceho spevokolu Michala Tótha, ako<br />
napríklad:<br />
„Vinšujen ván tieto sviatke,<br />
abi ván dau pánboh,<br />
zdravia, šťasťia,<br />
honvo božskvo požehnaňia!”<br />
POLITIKA<br />
(kszt)<br />
organizácií a národnostných samospráv, kde sa slovenská<br />
samospráva III. obvodu takisto predstavila. V kultúrnom<br />
programe Slovákov zastupoval tanečný súbor Lipa.<br />
V júni na Hlavnom námestí Starého Budína sa uskutočnili<br />
Petropavlovské<br />
hody, kde vystúpili<br />
slovenské súbory<br />
z Čemeru, Cinkoty<br />
a Santova. V septembri<br />
v stredisku<br />
na Csobánskom námestí<br />
v rámci kultúrneho<br />
programu<br />
sa predstavili mladí<br />
tanečníci súboru<br />
Lipa. V adventnom<br />
období bola samospráva<br />
spoluorganizátorom<br />
dvoch väčších<br />
podujatí: s ostatnými<br />
slovenskými obvodnými samosprávami usporiadali<br />
Vianoce budapeštianskych Slovákov a spolu s miestnou<br />
poľskou a nemeckou národnostnou samosprávou zorganizovali<br />
adventný koncert.<br />
Okrem týchto väčších programov počas roka usporiadali<br />
dvakrát stretnutie dôchodcov a zúčastnili sa na slávnosti<br />
usporiadanej pri príležitosti 35. výročia vzniku slovenského<br />
spevokolu v Santove. Poslanci slovenskej samosprávy<br />
III. obvodu sa snažia byť prítomní na všetkých slovenských<br />
podujatiach, ktoré sú organizované obvodnými slovenskými<br />
samosprávami a župnou samosprávou v Budapešti.<br />
Predseda samosprávy dodal, že okrem organizovania<br />
týchto programov a účasti na ďalších slovenských podujatiach,<br />
medzi ich cieľmi je aj podporovanie ich stálych partnerov,<br />
speváckeho zboru Ozvena, tanečného súboru Lipa<br />
a vydávanie časopisu Budapeštiansky Slovák. Finančne im<br />
prispieva sumou 2 milióny forintov.<br />
Keďže sa verejné zasadnutie uskutočnilo v predvianočnom<br />
období, žiaci budapeštianskej slovenskej školy pripravili<br />
krátky vianočný program, ktorý s nimi nacvičili<br />
Eva Szilágyiová Šubová a Monika Szelényiová. (kan)<br />
11<br />
<strong>Ľudové</strong> noviny
Vonku sa ochladilo. V teple domova,<br />
či pri krbe so štipkou<br />
fantázie si ľahko spríjemníme<br />
tieto momenty. Príchod chladnejšieho<br />
počasia však nemôže prekaziť<br />
všetkými obľúbené kultúrne a jazykové<br />
školské programy. Svedčí o tom<br />
aj iniciatíva Katolíckej základnej školy<br />
sv. Jána v Dabaši-Šáre, ktorá usporiadala<br />
Slovenský jazykový deň. Napriek mrazivému<br />
počasiu učitelia slovenského<br />
jazyka Magdaléna Mária Suhajdová<br />
Kohanová, Julianna Tóthová, Margita<br />
Jankulárová, Anna Saligová Bózsik<br />
a Atila Rusnák s finančnou podporou<br />
Foto: autor<br />
Vedomostná súťaž s názvom<br />
Kto čo vie? sa uskutočnila<br />
v Slovenskej základnej škole,<br />
materskej škole a internáte v Sarvaši.<br />
Začiatkom decembra sa vo finále<br />
predviedli len tí najlepší žiaci. Výber<br />
talentovaných žiakov nebol ľahký<br />
a porota to nemala jednoduché.<br />
Vedúca žiackej samosprávy Erika<br />
Sinková privítala všetkých prítomných<br />
a predstavila porotu v zložení:<br />
zástupkyňa riaditeľky školy Anna<br />
Franková, hosťujúce učiteľky Eva<br />
Labišáková, Alena Kosc a učiteľka<br />
Zlatica Lišková. Požiadala riaditeľku<br />
školy Zuzanu Nemčokovú, aby<br />
sa prihovorila prítomným rodičom<br />
a otvorila program. Popriala každému<br />
súťažiacemu veľa úspechov a prváčikom<br />
odvahu. Moderátorkou bola<br />
12<br />
KULTÚRA DETI A MLÁDEŽ<br />
Slovenský jazykový deň v Šáre<br />
Slovenskej národnostnej samosprávy<br />
v Šáre pripravili plnohodnotný deň.<br />
Podujatie sa začalo na školskom<br />
dvore hymnickou piesňou „Daj Boh<br />
šťastia”. Potom organizátori rozdelili<br />
žiakov do piatich skupín. Počas dňa sa<br />
každý mohol vyskúšať v rozličných vedomostných<br />
súťažiach, kvízoch, ale aj<br />
v kreatívnych zamestnaniach. S pomocou<br />
členiek speváckeho zboru Rozmarín<br />
a rodičov deti piekli, varili tradičné<br />
šárske jedlá, či zákusky, robili bábiky<br />
zo šúpolia, riešili vedomostný test<br />
o Slovenskej republike a o Slovákoch<br />
v Maďarsku, alebo sa naučili niekoľko<br />
žiačka 6. b triedy Nelli<br />
Huszáriková.<br />
V produkciách sa striedali<br />
piesne, básne, tance,<br />
rozprávky a hry na hudobných<br />
nástrojoch.<br />
Najväčší potlesk zožal<br />
šiestak Szabolcs Fábri,<br />
ktorý na sólovej gitare očaril<br />
všetkých. Vedúci citarového<br />
krúžku Ján Galát<br />
pripravil svojich zverencov<br />
na vysokej úrovni. Slovenské<br />
piesne v sprievode<br />
citary sa ozývali celou aulou.<br />
Prváčikovia rozosmiali<br />
prítomných malou scénkou,<br />
ktorú s nimi nacvičila<br />
vychovávateľka Katarína<br />
Kondačová. Dievčatá niž-<br />
zábavných ľudových hier, či popových<br />
skladieb.<br />
Na sklonku dňa každý účinkujúci<br />
dostal sladkú odmenu a cenné knižky<br />
o Slovenskej republike.<br />
Úprimne veríme, že jediná slovenčinu<br />
udržujúca cirkevná výchovno-vzdelávacia<br />
inštitúcia v Maďarsku, Katolícka<br />
základná škola sv. Jána v Dabaši-Šáre aj<br />
v budúcnosti uskutoční podobné podujatie,<br />
ale aj v to, že úspešne bude reprezentovať<br />
miestnu Slovač, a bude bojovať<br />
proti rozhodnutiam, ktoré nejakým<br />
spôsobom obmedzujú ich slovenské<br />
vyučovanie.<br />
Atila Rusnák<br />
Vedomostná súťaž<br />
<strong>Ľudové</strong> noviny
Centrum ďalšieho vzdelávania<br />
Univerzity Komenského<br />
v Bratislave začiatkom decembra<br />
organizovalo vzdelávací program<br />
pre krajanov, Vianoce na Slovensku<br />
v Študijnom a kongresovom stredisku<br />
CĎV UK v Modre – Harmónii.<br />
Na podujatí sa zúčastnili žiaci<br />
a ich učitelia z Chorvátska, Srbska,<br />
Rumunska, Ukrajiny a z Maďarska.<br />
Slovákov žijúcich v Maďarsku zastupovali<br />
žiaci zo Slovenského Komlóša<br />
Csaba Bajczer, z Békešskej Čaby Dóra<br />
Dunaiová, Lea Szarvasová, Viktória<br />
Bobvosová, z Budapešti Peter Málik<br />
a zo Sarvaša Szabina Arnóczka<br />
a Michal Kondacs, resp. učiteľky<br />
Judita Molnárová Pribojszká<br />
z Békešskej Čaby a Anna Franková<br />
zo Sarvaša. Všetci sme sa tešili, lebo<br />
podľa pozvánky nás čakal bohatý<br />
program. Nesklamali nás! Prvý večer<br />
po ubytovaní a večeri si deti pozreli<br />
filmovú rozprávku Perinbaba, a my<br />
učitelia sme mali priateľské stretnutie.<br />
Na druhý deň žiakov čakal kúzelník<br />
Wolf a zábavné hry v knižnici na<br />
Pionierskej ulici v Bratislave. My sme<br />
sa zoznámili s históriou a súčasnosťou<br />
vinárstva v malokarpatskom regióne,<br />
prezreli sme si vinárstvo ELESKO<br />
v Dubovej a malovýrobu „Víno-Jano”<br />
v Limbachu. Po obede sme sa presunuli<br />
do Domu kultúry na Kramároch,<br />
DETI KULTÚRA A MLÁDEŽ<br />
Foto: Judita Molnárová Pribojszká<br />
Vianoce na Slovensku<br />
kde pre nás pripravili slávnostný vianočný<br />
program folklórneho súboru<br />
Vienok z Bratislavy – pásmo tancov,<br />
piesní, zvykov a obyčají. Po prekrásnom<br />
predstavení spolu sme sa naučili<br />
jeden tanec. Na záver programu zavítal<br />
medzi deti aj očakávaný Mikuláš, ktorý<br />
obdaril deti a dospelých bohatým<br />
darčekom. Večer v reštaurácii Divný<br />
Janko sme mali večeru s riaditeľkou<br />
Jankou Chládeckou a jej zástupkyňou<br />
Ľudmilou Novákovou Duckovou.<br />
Po večeri sme si v divadle Nová scéna<br />
pozreli divadelné predstavenie<br />
Najstaršie remeslo. V nedeľu predpoludním<br />
sme sa vynikajúco zabávali<br />
na divadelnom predstavení Koza<br />
rohatá v Mestskom divadle P. O.<br />
pred vianočným stromčekom<br />
Foto: autorka<br />
Hviezdoslava. Po obede sme mali krátku<br />
vychádzku na Bratislavský hrad<br />
a na vianočné trhy, zašli sme aj do nákupného<br />
centra pri Dunaji. Večer nás<br />
čakala slávnostná vianočná večera –<br />
kapustnica, francúzsky šalát s rybou,<br />
zákusky a ovocie. Vyvrcholením dňa<br />
bola zábavná diskotéka, ktorú rozprúdili<br />
dvaja čerti a dvaja anjeli.<br />
Za pekné chvíle, za vynikajúce<br />
programy ďakujeme kolektívu Centra<br />
ďalšieho vzdelávania UK v Bratislave,<br />
Janke Chládeckej, Ľudmile Novákovej<br />
Duckovej a jej manželovi a Ľudmile<br />
Ábelovej. Za zorganizovanie a zabezpečenie<br />
cestovných nákladov ďakujeme<br />
Celoštátnej slovenskej samospráve<br />
v Maďarsku.<br />
Anna Franková<br />
šieho stupňa už v priebehu kvalifikácie<br />
dokázali, že tanec hip-hop je pre nich<br />
veľkou láskou. Veľký potlesk obecenstva<br />
si zaslúžila hrou na píšťale aj tretiačka<br />
Izabela Laudaiová.<br />
Siedmakom sa pieseň „Najkrajšie<br />
stromy sú na Horehroní” vo finále nepodarila<br />
až tak ako v kvalifikácii, ale<br />
spolužiaci im hlasne tlieskali. Siedmak<br />
Dominik Sinka je ozajstný umelec, vie<br />
hrať nielen na klavíri, ale je dobrý aj<br />
v prednese prózy, pričom mu asistovali<br />
spolužiačky. Dokázal, že výslovnosť<br />
slovenského jazyka je pre neho hračkou.<br />
Každý súťažiaci si odniesol magnetku<br />
a sladkosti. Ocenení žiaci dostali<br />
diplomy a športové potreby. Vďaka<br />
patrí všetkým rodičom a učiteľom,<br />
ktorí pripravovali žiakov na tento<br />
program.<br />
Zlatica Lišková<br />
13<br />
<strong>Ľudové</strong> noviny
Dňa 8. decembra sme začali sláviť mimoriadny<br />
Svätý rok milosrdenstva, ktorý sa zavŕši 20. novembra<br />
2016, v nedeľu Pána Ježiša Krista. Pápež<br />
František svoje rozhodnutie odôvodnil slovami:<br />
„Drahí bratia a sestry, často som premýšľal o tom, ako by<br />
Cirkev mohla urobiť očividnejším svoje poslanie byť svedkom<br />
milosrdenstva. Je to cesta, ktorá začína duchovným<br />
obrátením. A musíme kráčať touto cestou. Preto som sa<br />
rozhodol vyhlásiť mimoriadne jubileum, ktoré sa zameria<br />
na Božie milosrdenstvo. Bude to Svätý rok milosrdenstva.<br />
Chceme ho prežívať vo svetle Pánových slov: «Buďte milosrdní,<br />
ako je milosrdný váš Otec» (Lk 6,36). A toto zvlášť<br />
pre spovedníkov: veľa milosrdenstva!<br />
Tento Svätý rok sa začne na nastávajúcu slávnosť<br />
Nepoškvrneného počatia Panny Márie a zavŕši sa 20. novembra<br />
2016, v nedeľu Nášho Pána Ježiša Krista, Kráľa<br />
vesmíru a živej tváre Otcovho milosrdenstva. Organizáciu<br />
tohto jubilea zverujem Pápežskej rade na podporu novej<br />
evanjelizácie, aby ho mohla animovať ako novú etapu<br />
cesty Cirkvi v jej poslaní zaniesť každému človeku<br />
evanjelium milosrdenstva.”<br />
Otvorenie jubilea sa uskutočnilo v čase<br />
50. výročia ukončenia Druhého vatikánskeho<br />
koncilu (1965) a nadobudlo preto<br />
osobitný význam podnecovania Cirkvi,<br />
aby pokračovala v práci začatej koncilom.<br />
Oficiálne a slávnostné ohlásenie<br />
Svätého roku sa uskutočnilo prečítaním<br />
a zverejnením príslušnej buly pri<br />
Svätej bráne v Nedeľu Božieho milosrdenstva,<br />
sviatok zavedený sv. Jánom<br />
Pavlom II., ktorý sa slávi v Druhú<br />
veľkonočnú nedeľu. Symbolické je aj<br />
to, že na Svätý rok pripadne nedeľný<br />
liturgický cyklus „C” s čítaniami z<br />
Evanjelia podľa Lukáša, ktorý je nazývaný<br />
„evanjelistom milosrdenstva”.<br />
Dobre známe sú podobenstvá o stratenej<br />
ovci, stratenej minci a milosrdnom otcovi<br />
z Lukášovej 15. kapitoly.<br />
Aké miesto má Svätý rok v tradícii Cirkvi?<br />
Katolícka cirkev začala s tradíciou Svätého<br />
roka v roku 1300 za pontifikátu pápeža Bonifáca<br />
VIII., ktorý počítal so slávením jubilea každých sto rokov.<br />
Od roku 1475 sa slávenie „riadneho svätého roku” začalo<br />
opakovať po 25 rokoch, aby ho mohla zažiť každá generácia.<br />
Doteraz bolo 26 riadnych svätých rokov. Naposledy<br />
to bol Jubilejný rok 2000.<br />
Zvyk vyhlásiť „mimoriadny jubilejný rok” siaha až do<br />
16. storočia. V minulom storočí pápež Pius XI. vyhlásil<br />
Svätý rok 1933 pri príležitosti 1900. výročia vykúpenia, a<br />
v roku 1983 tak urobil Ján Pavol II. pri príležitosti 1950.<br />
14<br />
NÁBOŽENSKÝ ŽIVOT<br />
Mimoriadny Svätý rok milosrdenstva<br />
výročia. Katolícka cirkev pripisuje Jubilejnému roku duchovný<br />
význam v možnosti obnoviť vzťah s Bohom a<br />
blížnym. To znamená, že Svätý rok je vždy príležitosťou<br />
k prehĺbeniu viery a k životu s novým úsilím o vydávanie<br />
kresťanského svedectva.<br />
Jubilejným rokom milosrdenstva pápež<br />
František kladie do stredu pozornosti milosrdného<br />
Boha, ktorý pozýva všetkých, aby<br />
sa vrátili k nemu. Stretnutie s ním inšpiruje<br />
k cnosti milosrdenstva.<br />
Obrad začiatku jubilea spočíva v<br />
otvorení tzv. svätej brány. Je to brána,<br />
ktoré je otvorená iba počas Svätého<br />
roka, inak je zamurovaná. Svätú bránu<br />
majú všetky štyri hlavné baziliky<br />
Ríma: sv. Petra, sv. Jána v Lateráne,<br />
sv. Pavla za hradbami a Santa Maria<br />
Maggiore. Obrad otvorenia svätej brány<br />
symbolicky vyjadruje, že pri príležitosti<br />
Svätého roku sa veriacim ponúka<br />
osobitná cesta smerom k spáse. Svätá<br />
brána na ostatných bazilikách bude otvorená<br />
po Bazilike sv. Petra.<br />
Milosrdenstvo je témou veľmi drahou pre<br />
pápeža Františka, ktorý to vyjadril už ako biskup,<br />
keď si zvolil heslo «miserando atque eligendo». Ide<br />
o citát z homílie sv. Bédu Ctihodného, keď komentuje<br />
evanjelium o povolaní Matúša slovami: «Ježiš vidiac vyberača<br />
daní, zadíval sa na neho pohľadom lásky a povolal<br />
ho hovoriac: Poď za mnou!» (Vidit ergo Iesus publicanum<br />
et quia miserando atque eligendo vidit, ait illi Sequere me.)<br />
Pápež František aj po svojom zvolení v prvom príhovore<br />
pred modlitbou Anjel Pána povedal o milosrdenstve:<br />
„toto slovo mení všetko”. V jeho apoštolskej exhortácii<br />
Evangelii gaudium sa slovo «milosrdenstvo» opakuje viac<br />
ako 30-krát.<br />
TK KBS<br />
<strong>Ľudové</strong> noviny
Poznáte tú slávnu vetu – šťastie si človek ani za<br />
všetky peniaze sveta nekúpi. Ale je to naozaj tak?<br />
Pravda môže byť kdesi uprostred. Áno, peniaze<br />
samy osebe možno ešte nikoho šťastným neurobili,<br />
ale aj financie nám dokážu priniesť pocit naplnenia,<br />
spokojnosti, radosti či šťastia. A to vôbec nemusíme vyhrať<br />
v športke…<br />
Šľachetnosť<br />
Peniaze ako zdroj radosti pre niekoho iného? Možno<br />
aj vy patríte medzi ľudí, ktorí pravidelne prispievajú<br />
na charitatívne akcie, prípadne podporujú konkrétny<br />
útulok či organizáciu. Šľachetnosť je vlastnosť, ktorú<br />
nemusíte vystavovať na obdiv, ale kdesi vo vnútri v kútiku<br />
srdca sa jej plody prejavia. Prejav vďaky, milé slovo,<br />
či napríklad kresba alebo list z detského domova,<br />
do ktorého pravidelne posielate školské potreby a odevy,<br />
dokážu vyvolať naozaj pekné emócie.<br />
Zmysel pre obdarovanie<br />
Nemusia to byť brilianty alebo najnovšia elektronika. Aj<br />
drobné darčeky či len pozvanie na kávu alebo obed môže<br />
byť cestou k tomu, aby ste sa cítili spokojnejšie a šťastnejšie.<br />
Potvrdzujú to aj výskumy, ktoré nedávno citovali v záveroch<br />
ŽENA A SPOLOČNOSŤ<br />
Šťastie si za peniaze nekúpite?!<br />
štúdie z Duke University. Preukázalo sa<br />
v nej, že kúpiť capuccino pre priateľa či<br />
kolegu vás spraví šťastnejšími, ako keď<br />
ho kupujete pre seba. Dôvodom je fakt,<br />
že vás ľudia v interakcii vnímajú inak,<br />
pozitívnejšie. A vy sa cítite šťastnejší.<br />
Zážitky<br />
Niektoré zážitky sa zaobídu celkom<br />
bez peňazí, na niektoré ich trošku (divadlo,<br />
múzeum, koncert), alebo trošku<br />
viac (dovolenka, road-trip, večera<br />
vo vychytenej reštaurácii) potrebujete.<br />
Jedno je však isté – míňanie peňazí<br />
na zážitky vám prináša omnoho väčší<br />
pocit šťastia a naplnenia, ako ich míňanie<br />
na hmotné veci. Dôvodom je podľa<br />
psychológov až trojúrovňová emócia – očakávanie zážitku,<br />
jeho samotné prežívanie a spomienky, ktoré po ňom zostanú.<br />
Platí tiež, že čím neobyčajnejší zážitok bol, tým dlhšie pretrváva<br />
spomienka, ktorá sa k nemu viaže. Aj preto je investovanie<br />
peňazí a úspor do zážitkov preukázaným spôsobom na dosahovanie<br />
pocitu šťastia.<br />
Žena.Pravda<br />
Pravidelne jedzte banány<br />
Ak vás po tréningu priveľmi bolia svaly, môže to byť aj znak toho, že vám chýba magnézium. To sa okrem iného stará aj<br />
o rýchlejšiu regeneráciu svalov.<br />
Banány robia ľudí šťastnejšími. Starajú sa o to, že hormón šťastia, serotonín, sa rýchlejšie dostane do mozgu. Vďaka<br />
tomu, že banán obsahuje aminokyselinu serotonín, ktorá na telo pôsobí upokojujúco, nebudete tak veľmi prežívať stres.<br />
Ak budete po dobu 60 dní každý deň konzumovať dva banány denne, vždy pred hlavným jedlom, nebudete trpieť „nafúknutým”<br />
bruchom. Banán totiž pôsobí na baktérie, ktoré tento problém v žalúdku spôsobujú.<br />
Existuje overený dôvod, prečo aj maratónski bežci nedajú dopustiť na banány. Obsahujú veľa glukózy, čiže cukru, ktorý vie<br />
naše telo najlepšie spáliť. Banánom tak okamžite doplníte telu potrebnú energiu.<br />
Banány obsahujú pektín, ktorý prirodzene čistí krv od toxínov. Okrem toho sa pektín v organizme stará aj o to, aby bunky<br />
viazali na seba menej tuku.<br />
Banánový chlieb<br />
Potrebujme:<br />
2 väčšie zmäknuté/prezreté banány, 4 polievkové lyžice mletých lieskovcov,<br />
4 PL mletých mandlí, 4 PL mletých vlašských orechov, 5 vajec,<br />
1 – 2 PL medu a za hrsť hrozienok.<br />
Postup:<br />
Rúru dáme vyhriať na 170 °C a podlhovastú formu na pečenie vymažeme<br />
tukom.<br />
Banány roztlačíme vidličkou na hladkú kašu, do ktorej vmiešame orechy.<br />
Oddelíme žĺtka od bielkov, žĺtka pridáme do banánovo-orechovej<br />
kaše a z bielkov vyšľaháme tuhý sneh, ktorý tesne pred vložením<br />
do rúry zľahka vmiešame do masy.<br />
Pečieme približne 30 minút, resp. kým sa nám chlebík nesfarbí do zlatohneda<br />
alebo kým zapichnuté špáradlo nevytiahneme čisté.<br />
Konzumujeme len tak samotné alebo ideálne s maslom či arašidovým<br />
maslom, domácim lekvárom alebo s rebarborovo-jahodovým rôsolom.<br />
<strong>Ľudové</strong> noviny<br />
15
Narodila si sa v okamihu, keď<br />
už doktor strácal trpezlivosť,<br />
vrhal nervózne pohľady<br />
na hodinky a na mamu, no ták, tlačte,<br />
veď som vám povedal, že sa to<br />
musí narodiť do pol jednej, lebo potom<br />
som pozvaný k svokre na obed,<br />
hromžil, zatiaľ čo sestrička utierala<br />
mame spotené čelo a ty si sa konečne<br />
odhodlala preraziť hlavou cez ten<br />
úzky čierny tunel, na konci ktorého<br />
bolo, áno, svetlo, ostré nemocničné<br />
svetlo a cudzie tváre, nepochopiteľné<br />
prístroje a drsné doktorove ruky,<br />
ktoré ťa zdvihli do výšky, zatiaľ čo<br />
si vrešťala od hrôzy a prekvapenia.<br />
Medzitým v čakárni tvoje sestry,<br />
dvojičky Klára a Blanka, pokojne<br />
sedeli na lavičke a šepkali si, ako sa<br />
vlastne dostane z toho brucha von?<br />
predsa tak ako jedlo! a tvoj otec celý<br />
nesvoj postával vedľa nich, striedavo<br />
si trhal vlasy a krokoval čakáreň<br />
a pritom neustále bojoval s pokušením<br />
ísť si zapáliť na záchod.<br />
Potom, čo prestrihli pupočnú šnúru<br />
a utreli plodovú vodu, ti na stehno<br />
napísali fixkou číslo a položili ťa<br />
do postieľky medzi ostatné vreštiace<br />
deti, kde si sa mohla len pozerať<br />
do bieleho stropu, spojiť svoj hlas<br />
s ostatnými a nostalgicky spomínať<br />
na ticho a vodný živel, v ktorom ti<br />
bolo tak dobre. Keď sa na teba prišli<br />
po nejakom čase pozrieť tvoje sestry,<br />
vyzerali byť trochu sklamané, hovorili<br />
niečo o malom plešatom červíkovi<br />
v perinkách a cez priečky postele<br />
ti fúkali na hlavu, až im to musela<br />
mama zatrhnúť, čo ste sa zbláznili,<br />
decká? prečo to robíte? a keď začali<br />
nespokojne mrnčať, tvoji rodičia ich<br />
radšej vykázali z miestnosti, s vami<br />
sa naozaj po dobrom nedá.<br />
Po pár dňoch si opustila nemocnicu<br />
a ocitla si sa v novom prostredí,<br />
v rodinnom kruhu, ale nedá sa povedať,<br />
že by sa tým tvoj život výrazne<br />
zlepšil, celé dni si len spala, jedla, pokakávala<br />
sa a pocikávala do plienok,<br />
plakala, rástla ako z vody a nič nechápala.<br />
Mama sa o teba príkladne<br />
16<br />
LITERATÚRA<br />
Ivana Dobrakovová ...ale tie dlhé múry sa tak<br />
starala a otec pracoval aj cez víkendy,<br />
uživiť rodinu, ktorá sa tak rýchlo<br />
rozrástla, nie je žiadna sranda. Dlhé<br />
hodiny si preležala na kuchynskom<br />
stole, zúrila si, lebo si sa nedokázala<br />
prevaliť na bok ani na brucho, zatiaľ<br />
čo mama si pospevovala, chodila<br />
po kuchyni, otvárala a zatvárala<br />
rúru, strúhala jablká, umývala riad<br />
a z času na čas ti pred nosom zahrkala<br />
nejakou hrkálkou, čo si mala podľa<br />
všetkého považovať za skvelú zábavu.<br />
Keď si mala jeden rok, už si chodila<br />
na vratkých nohách, od jedného<br />
kresla k druhému, Klára s Blankou<br />
okolo teba natešene poskakovali,<br />
tlieskali rukami, povzbudzovali ťa,<br />
idéš, idéš a niekedy, keď sa mama<br />
nepozerala, do teba štuchli a potom<br />
sa smiali na tom, ako sa márne pokúšaš<br />
znovu nadobudnúť rovnováhu.<br />
Rodičia ťa dali veľmi skoro do jasličiek,<br />
predsa len si bola tretie dieťa,<br />
koho by bavilo ostávať s tebou doma<br />
a tak ťa otec každé ráno odviezol na<br />
Červený kríž, kde už pred bránou<br />
postávali ďalší malí krikľúni vo farebných<br />
vetrovkách a gumových čižmičkách,<br />
dali ťa do jasličiek, ktoré si<br />
si takmer chorobne obľúbila a po čase<br />
si odtiaľ ani nechcela ísť poobede domov,<br />
revala si a zúrivo si sa hádzala<br />
o zem, až sa otec červenal a šepkal,<br />
budeš ticho, ešte si vychovávateľky<br />
pomyslia, že ťa doma bijeme!<br />
V škôlke si si našla svojho prvého<br />
nepriateľa, Mareka, vodcu celej tej<br />
škôlkarskej bandy, ktorý jedného dňa<br />
okolo seba zhromaždil všetky deti a<br />
povedal im, všimli ste si, ako smrdí?<br />
doma ju iste neumývajú a všetky tie<br />
malé teľatá sa na tom smiali, dotýkali<br />
sa ťa a potom si pohadzovali imaginárny<br />
smrad, máš to! máš to! fúj! a ty<br />
si len stála v kúte a premáhala plač.<br />
Poobede si napriek príkazom vychovávateliek<br />
nikdy nechcela spať, predsa<br />
len, čo keby ti tí malí hajzlíci niečo<br />
v spánku urobili a postupom času<br />
bol Marek čoraz agresívnejší, pri<br />
každej príležitosti ťa štípal a šliapal ti<br />
na nohy, až si od bolesti a poníženia<br />
zatínala zuby a keď vás vychovávateľky<br />
vypustili do záhrady, nehrala<br />
si sa na preliezačkách a hojdačkách<br />
s ostatnými deťmi, nie, ty si sa prechádzala<br />
popri plote a chytala električky,<br />
ktoré si potom pučila kameňmi, ták,<br />
to máte za to, že ste sa mi posmievali!<br />
Keď si mala päť rokov a so zatajeným<br />
dychom si počúvala hororové<br />
príbehy o škole, ktorými ťa strašili<br />
Klára s Blankou, rodičia sa rozhodli,<br />
že si po dlhom čase predsa len doprajú<br />
letnú dovolenku pri mori, mama<br />
zasnene opakovala, more, more, ako<br />
<strong>Ľudové</strong> noviny
ýchlo zbiehajú... 1<br />
dlho som už vlastne nevidela more?<br />
a otec otvoril zadné dvere na aute,<br />
panstvo, nastupovať! a celú cestu ste<br />
sa mačkali na zadných sedadlách, čo<br />
vám ale ani v najmenšom nevadilo,<br />
pozerali ste sa von oknom a ty si si<br />
pospevovala, more šíre, voda slaná,<br />
krásne sú tie morské rána a tvoje sestry<br />
si zapchávali uši, buď ticho! buď<br />
už konečne ticho!<br />
V Juhoške si sa máčala v mori,<br />
až si mala celkom zošúverené ruky<br />
a modré pery a rodičia ťa márne volali<br />
na breh, ty naozaj nemáš rozum, veď<br />
sa v tej vode nakoniec rozmočíš! ale<br />
ty si sa len smiala, chytala si kobylky<br />
pri vašom veľkom oranžovom stane<br />
a hádzala ich mame za krk a keď ťa<br />
Klára s Blankou zobrali na výpravu,<br />
cítila si sa veľmi poctená, až kým ti<br />
neprezradili, že asi zablúdili a až<br />
do večera ste lozili po skalách, pili<br />
dažďovú vodu plnú utopených komárov<br />
a mušiek a nakoniec vás zachránil<br />
jeden miestny chorvátsky rybár,<br />
ktorý vás zobral do svojho člna<br />
a odviezol až ku kempu.<br />
Po návrate z prázdnin si nastúpila<br />
do prvej triedy Základnej školy<br />
na Červenom kríži, vlastne priamo<br />
oproti škôlke, biela budova s vysokými<br />
oknami a oplotené ihrisko<br />
s antukou, po ktorej ste museli behať<br />
na hodinách telocviku. Hneď si<br />
sa skamarátila s dvoma spolužiakmi,<br />
po škole ste sa spolu šuchtali domov,<br />
do Fialkového údolia, hádzali ste kameňmi<br />
po holuboch, navštevovali sa<br />
a zajedali kreslené filmy pukancami.<br />
Spolužiačky, tie hlúpe husi, ktoré sa<br />
neprestajne chichúňali a chodili zásadne<br />
v ružovej, bledomodrej a oranžovej,<br />
na teba cez prestávku zborovo<br />
pokrikovali, mužatka! mužatka!<br />
a pritom iste ani poriadne nevedeli,<br />
čo to znamená. Vášnivo si opovrhovala<br />
celým ženským pokolením, nenávidela<br />
si svoje dlhé vlasy a dievčenskú<br />
tvár, Klára s Blankou ťa napokon<br />
začali nazývať „náš mladší braček”.<br />
Celé dni si rodičov prosila, aby ti zaplatili<br />
operáciu, mami, viem, že sa<br />
LITERATÚRA<br />
to dá, videla som<br />
to v telke! pevne<br />
rozhodnutá zmeniť<br />
pohlavie, až<br />
kým sa mama, na konci s nervami,<br />
v kuchyni nerozkričala, ale ak s tým<br />
okamžite neprestaneš, dám ti pár faciek,<br />
uvidíš!<br />
V šiestej triede si si našla prvú<br />
kamarátku, maličkú chorľavú<br />
Martinku, ktorá sa chvastala matkou<br />
alkoholičkou a otcom námorníkom<br />
a na tvoju normálnu rodinu sa pozerala<br />
trochu zvrchu, ale inak ste spolu<br />
vychádzali celkom dobre, opisovali<br />
ste od seba na písomkách a cez veľkú<br />
prestávku ste sa na chodbe hrali<br />
čierne-biele, zubami-nechtami ste sa<br />
držali na čiernom páse pri stene, len<br />
nestúpiť na bielu, až kým si vás nevšimol<br />
nejaký učiteľ, ktorý mal práve<br />
službu na chodbe, no tak, deti, prechádzajte<br />
sa, počujete?<br />
Ráno si zvykla čakať Martinku<br />
pred školou, vždy ju doviezol dedko<br />
až pred bránu, ale jedného rána sa pri<br />
tebe zastavila spolužiačka Soňa a povedala,<br />
čakáš na Martinu? tá nepríde,<br />
včera ju zrazilo auto, je v nemocnici<br />
a keď si vypleštila oči, ešte dodala, vyzerá<br />
to s ňou zle, možno že aj zomrie.<br />
Ale nezomrela, Martinka nezomrela,<br />
po návrate z nemocnice sa však s tebou<br />
prestala baviť, vyzeralo to – nech<br />
to znie akokoľvek absurdne – akoby<br />
jej po nehode stúpla sláva do hlavy<br />
a začala sa kamarátiť so znepriatelenou<br />
bandou, niekedy cez prestávku<br />
si pospevovali zvučky z večerníčkov,<br />
zatiaľ čo ty si sa prezliekala na<br />
hodinu telesnej a raz ťa Soňa chytila<br />
za rameno a zlomyseľne povedala,<br />
viete, čo robí táto tu každý večer?<br />
zašíva si panenskú blanu! a ty si videla,<br />
ako sa všetky dievčatá, na čele<br />
s Martinkou, rozosmiali.<br />
Keďže si patrila medzi vzorné<br />
žiačky, v ôsmej triede ťa učiteľka posadila<br />
vedľa Petra M., najväčšieho<br />
grázla, asociála a alkoholika, áno,<br />
alkoholika, ktorý chodil do školy len<br />
každý druhý deň a niekedy ste ho<br />
pozorovali, ako ide s celou rodinou<br />
do krčmy naproti škole, vyklonení<br />
z okien ste mu kývali a skandovali,<br />
Peťo! Peťo! dones jedno pivo aj mne!<br />
a učiteľka len smutne potriasala hlavou.<br />
Sedeli ste spolu pred katedrou,<br />
ale namiesto toho, aby sa Peter M.<br />
zlepšil, si sa ty zhoršila, zo školy si<br />
začala nosiť samé trojky a štvorky<br />
a cez hodiny angličtiny ste robili zle<br />
hysterickému učiteľovi, ktorému sa<br />
z príliš vysokého čela lial pot, keď<br />
spieval jingle bells, jingle bells, jingle<br />
all the way, zatiaľ čo vy dvaja ste vrieskali<br />
z plného hrdla, alebo ste vydávali<br />
pazvuky, za aké by sa nemusel hanbiť<br />
ani Graham Chapman, až po vás angličtinár,<br />
na konci s nervami, hádzal<br />
pravítka a z celej sily trieskal vašou<br />
lavicou, smradi, ak s tým okamžite<br />
neprestanete, zavolám riaditeľa a ten<br />
s vami hneď urobí poriadky!<br />
Poobede si sa s Peťom flákala<br />
po Horskom parku a Slavíne, kde<br />
ste spoločnými silami hanobili hroby<br />
ruských vojakov, pretekali sa,<br />
kto dofľusne ďalej žuvačku Pedro<br />
a bozkávali pri červeno-bielom zábradlí,<br />
takže keď si tvoje spolužiačky<br />
cez prestávky nacvičovali francúzaky<br />
na kolene, len si sa im v duchu smiala<br />
a nadradene si hovorila, len cvičte,<br />
cvičte, dievčatá, to sa vám v živote<br />
zíde, odkedy si chodila s Petrom M.,<br />
nikto si už k tebe nedovoľoval.<br />
V tom čase ťa rodičia prihlásili<br />
na výtvarnú, chceli pre teba asi nájsť<br />
nejakú primeranú zábavu, lebo si<br />
robili starosti, niekedy v noci, keď si<br />
vstala z postele a išla na záchod, si začula<br />
ich tlmené rozhovory cez stenu,<br />
susedka ju videla, ako sa prechádza<br />
ruka v ruke s tým grázlom... mal by<br />
si jej dohovoriť... takto to ďalej nejde!<br />
a v umeleckej škole ťa zaradili do pokročilej<br />
skupiny, lebo je pravda, že si<br />
kreslila celkom obstojne. Po hodine<br />
ťa na chodníku pred školou čakával<br />
dedo, ktorý mal za úlohu odprevadiť<br />
ťa až na Mierko k trolejbusu a prechádzkovou<br />
palicou odháňať Petra<br />
M., ktorý sa tam zo začiatku tiež<br />
obšmietal. Rodičia si ťa jedného dňa<br />
zavolali na koberček a snažili sa ti dohovoriť<br />
a ty si len poslušne prikyvovala,<br />
bolo to predsa len jednoduchšie<br />
a od toho dňa si sa s Peťom stretávala<br />
tajne, v pivnici vášho domu, keď si<br />
tvrdila, že sa ideš bicyklovať s kamarátkami.<br />
Pokračovanie v bud. čísle<br />
17<br />
<strong>Ľudové</strong> noviny
SPOMIENKY NA SILVESTER<br />
Manželia práve veselo zapíjajú príchod nového roka, keď<br />
náhle manželka zosmutnie.<br />
– Čo je? – pýta sa manžel.<br />
– Ale, – hovorí manželka, – práve som si uvedomila,<br />
že mám všetky šaty z minulého roku.<br />
<br />
Dvaja šestnásťroční sa bavia po silvestrovskej noci:<br />
– Dedko mal pravdu, keď mi hovoril, že do toho erotického<br />
klubu nemám chodiť, že tam sú veci, ktoré by som nemal<br />
vidieť.<br />
– Prosím ťa, čo si tam videl?<br />
– Dedka.<br />
<br />
Jano pozýva priateľa na silvestrovský večierok a vysvetľuje:<br />
– Dostaneš sa k nám autobusom číslo 26, vystúpiš na predposlednej<br />
zastávke a ja bývam hneď naproti, v dome číslo<br />
28. Zazvoníš lakťom pri bránke a keď sa ozve bzučiak, strčíš<br />
do bránky kolenom a už si u mňa.<br />
– Prepána, – žasne Fero, – a prečo by som mal zvoniť lakťom<br />
a kolenom kopať do bránky?<br />
– Prepána, – zhrozí sa Patrik, – a to by si sa, človeče, nehanbil<br />
prísť na silvestrovský večierok s prázdnymi rukami?<br />
Milí lúštitelia, všetci dobre vieme,<br />
že čas sa nedá zastaviť. A tak rok 2015<br />
splnil svoje poslanie a stal sa minulosťou.<br />
Vystriedal ho jeho syn, mladučký<br />
rok 2016! Ale nechajme, nech o tom<br />
hovorí báseň, naša novoročná!<br />
18<br />
KRÍŽOVKA<br />
PRE DETI<br />
Zamŕza duša. Svet sa na ľad mení.<br />
Starý rok chabne<br />
v prúde večnej zmeny.<br />
Vitaj, nový rok!<br />
Varuj, v tie dni chladné.<br />
Z pece pravý bok<br />
nech nám nevypadne!<br />
(1. a 2. časť tajničky)<br />
Všetky výhonky nech vyrastú v prút!<br />
Nech ožaruje pravda naše polia,<br />
nech hojí rany, čo nás ešte bolia!<br />
Nech sa cencúle v radosť rozpúšťajú!<br />
Daj zdravie, šťastie,<br />
hojnosť nášmu kraju!<br />
Vylúštenie nám pošlite do redakcie.<br />
Spomedzi úspešných lúštiteľov<br />
vylosujeme výhercov našich darčekov.<br />
KD 2<br />
Adam<br />
Trajan<br />
nemý<br />
jarok!<br />
troška<br />
poučenia!<br />
LOK<br />
miešane<br />
začiatok<br />
žatvy!<br />
jedenásť,<br />
po nemecky<br />
začiatok<br />
Headfordu!<br />
netaj,<br />
bez samohlások<br />
aktínium<br />
(zn.)<br />
1 D N<br />
pojem<br />
otrokárstva<br />
začiatok<br />
tunelu<br />
b..., bujak<br />
nemý<br />
chór!<br />
chemická<br />
značka<br />
niklu<br />
pl...,<br />
nárek<br />
štátna<br />
arbitráž<br />
(skr.)<br />
Homérov<br />
epos<br />
o Tróji<br />
...ýr,<br />
správa,<br />
zvesť<br />
<br />
H<br />
manžel<br />
Kulifajky<br />
robil krik<br />
v tento deň<br />
polomer<br />
(zn.)<br />
kráčajú<br />
– Dnes som nejaká rozptýlená, neviem ani kde mám hlavu!<br />
Meno:<br />
Škola:<br />
Bydlisko:<br />
vnútro<br />
bandy!<br />
piloti<br />
rímska<br />
jednotka<br />
...no, suchá<br />
tráva okres<br />
(skr.)<br />
ženské<br />
meno<br />
(14. 11.)<br />
Ústrižok č. 1<br />
mládza<br />
sebe<br />
Trieda:<br />
Na to, aby ste boli zaradení do žrebovania, nám musíte poslať<br />
všetky tri januárové rozlúštenia. Rozlúštenia bez ústrižkov<br />
nehodnotíme! Tohtomesačné rozlúštenia nám pošlite do 4. 2. 2016.<br />
ročné<br />
obdobie<br />
na tom<br />
mieste<br />
značka<br />
kyslíka<br />
...bota,<br />
6. deň<br />
týždňa<br />
Tomáš<br />
Dudok<br />
troška<br />
roboty!<br />
moja<br />
osoba<br />
hliník (zn.)<br />
začiatok<br />
Afriky<br />
jadro skaly!<br />
veľké české<br />
mesto<br />
<strong>Ľudové</strong> noviny<br />
Pomôcky:<br />
OSTRAVA,<br />
ILIAS, ELF<br />
<br />
oraním<br />
ubral<br />
AUTOR:<br />
Gregor<br />
Papuček
MOZAIKA<br />
DOTÝKAJTE SA VYSTAVENÝCH PREDMETOV!<br />
Toľko dobrôt, aké vedia pripraviť Slováci v Malom Kereši, ste ešte nevideli.<br />
Nestačí, že na nedávnom festivale predviedli bohatú ukážku<br />
zo svojho gastronomického umenia: oškvarkové pagáče, pečené kolienko,<br />
zapečené zemiaky a dusenú kapustu, v tom čase mali aj svoju tradičnú<br />
jablkovú slávnosť. K výbornému jedlu patrí aj dobrá hudba. Na javisku postavenom<br />
na hlavnom námestí vystúpili členovia Slovenského národnostného<br />
spevokolu a citarového súboru, kým pri slovenskom stánku mohli všetci<br />
ochutnať tradičné pochúťky z jabĺk. V novom „domove” slovenskej organizácie,<br />
v prízemnej miestnosti Pátrie usporiadali výstavu jablkových koláčov. Tu<br />
však neplatilo všeobecne známe pravidlo, ktoré hovorí: nedotýkajte sa vystavených<br />
predmetov! Vystavené koláče mohli ochutnať všetci. O pohostinnosti<br />
Slovákov svedčí aj to, že kto k nim zavítal s prázdnym žalúdkom, ten od nich<br />
neodišiel bez bohato naloženého taniera.<br />
Čerešničkou na jablkovej torte bolo, že vedúca osobnosť malokerešských<br />
Slovákov Zuzana Gmoserová oslavovala presne vtedy narodeniny. Aj my<br />
by sme jej chceli touto cestou zablahoželať a popriať veľa zdravia a šťastia.<br />
Oslávenkyni gratuloval aj primátor mesta László Domonyi. Oslava a zábava,<br />
ako vždy, trvala do neskorej noci, aj napriek množstvu namáhavej práce<br />
počas dňa. Nezávisle od toho, malokerešskí Slováci v skorých ranných hodinách<br />
nastúpili do autobusu a odcestovali do Budapešti, aby si pozreli operetu<br />
Čardášová princezná. Aj to dokazuje, aká svieža a odhodlaná je slovenská komunita<br />
v Malom Kereši.<br />
Zuzana Bodová/kan<br />
Foto: autorka<br />
19<br />
<strong>Ľudové</strong> noviny
Kým v hlavnom meste Maďarska je Veľká tržnica obľúbenou destináciou<br />
turistov, Stará tržnica v Bratislave dlhší čas neslúžila svojmu účelu.<br />
Až v roku 2012 prišla iniciatíva zo strany občianskeho združenia<br />
Aliancia Stará tržnica na rekonštrukciu budovy tržnice v centre mesta, v susedstve<br />
pešej zóny Starého mesta. Budova slúžila ako prvá bratislavská krytá<br />
tržnica. Fungovala v pôvodnej funkcii od roku 1910 do 1960, neskôr v nej bolo<br />
zriadené televízne štúdio a niekoľko rokov patrila rezortu kultúry. Až v roku<br />
1990 ju získalo mesto späť, ale budova dlhé roky stála opustená a nevyužitá.<br />
Do Starej tržnice, ktorú zrekonštruovali do jej pôvodnej podoby, sa vrátil<br />
život na jar roku 2014, po tom, ako mestské zastupiteľstvo v roku 2013 schválilo<br />
projekt Aliancie Mestské centrum Stará tržnica a tým prenájom budovy<br />
občianskemu združeniu.<br />
Stará tržnica sa za necelé dva roky stala multifunkčným priestorom.<br />
Prevádzkovateľom sa úspešne podarilo obnoviť tradíciu trhov, predávajú sa<br />
tu produkty farmárov a malovýrobcov, priestor dostávajú často aj slovenskí<br />
dizajnéri. Okrem tejto funkcie je budova využitá aj na iné účely: v priebehu<br />
pracovného týždňa slúži ako priestor na organizovanie kultúrnych podujatí<br />
a poskytuje rôzne služby: nachádza sa v nej kaviareň, škola varenia alebo<br />
priestor pre rodiny s deťmi.<br />
(kan)<br />
20<br />
Bratislavská trznica ˇ<br />
v novom šate<br />
<strong>Ľudové</strong> noviny<br />
Foto: autorka