Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
ò el cert és que roncav<strong>en</strong> tots dos), la Júlia va t<strong>en</strong>ir una bona<br />
idea: aniria a la cuina a buscar un got buit i el deixaria a fora, al<br />
balcó, <strong>per</strong> recollir una mica d’aigua de tempesta i així poder investigar<br />
de què estava feta aquella aigua tan escandalosa.<br />
Dit i fet, va agafar un got buit de la cuina, va obrir la porta del<br />
balcó, va deixar el got a terra i, després de tornar a tancar la porta,<br />
se’n va anar a dormir amb l’es<strong>per</strong>ança que, quan es des<strong>per</strong>tés,<br />
tindria el got ple d’una aigua molt especial: aigua d’una tempesta<br />
autèntica… quina emoció.<br />
Quan estàs tota una nit s<strong>en</strong>se dormir, pel matí et costa molt<br />
fer qualsevol cosa, <strong>per</strong>ò la Júlia sabia <strong>per</strong>fectam<strong>en</strong>t el que havia<br />
de fer: un cop va posar el peu a terra, va anar directam<strong>en</strong>t al balcó<br />
<strong>per</strong> recollir el got que, seguram<strong>en</strong>t, ja estaria ple d’aquella aigua<br />
tan especial.<br />
Efectivam<strong>en</strong>t, el got estava ple a vessar i la Júlia el va agafar<br />
amb molta cura <strong>per</strong>què no es <strong>per</strong>dés ni una sola gota, el va posar<br />
a sobre de la seva tauleta de nit, el va cobrir amb un platet i se’n<br />
va anar a l’escola p<strong>en</strong>sant que, seguram<strong>en</strong>t, seria l’única n<strong>en</strong>a de<br />
la seva classe que tindria a la seva habitació un got ple d’aigua de<br />
la tempesta d’aquella nit.<br />
Un cop a l’escola, la Júlia no va escoltar massa les coses que<br />
va explicar la seva mestra: <strong>en</strong>tre la son que t<strong>en</strong>ia <strong>per</strong> haver dormit<br />
tan poc i l’emoció de saber que, quan arribés a casa, l’es<strong>per</strong>ava<br />
un got ple d’aigua de tempesta, no va <strong>en</strong>t<strong>en</strong>dre res de les lliçons<br />
d’aquell matí.<br />
Un cop a casa es va treure l’abric i, corr<strong>en</strong>ts com si l’empaitessin,<br />
va anar a la seva habitació <strong>per</strong> contemplar el got ple d’aquella<br />
aigua tan especial. I allí estava, ningú diria que aquella ai-<br />
12