Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
• Üzenet<br />
Élő Víz magazin<br />
Tartalom<br />
Biblia<br />
Mi a jó, és mit kíván tőled az Úr? ..........6<br />
Szegények és gazdagok.............................9<br />
Gondolkodó<br />
A legfelső emelet ................................... 10<br />
Szexualitás és korszellem...................... 11<br />
Hogy mindnyájan meghallhassák ...... 12<br />
A Plútó tagadhatatlanul fiatal.............. 14<br />
Migráció, misszió, végidők................... 16<br />
Beszélgetés<br />
Nincs több habpatron........................... 20<br />
Ez történt<br />
„Ezt a munkát nem szabad .................. 23<br />
abbahagyni!”.......................................... 23<br />
Helyiérték............................................... 24<br />
Oszloppá teszem.................................... 25<br />
Jövevényeken segítünk.......................... 26<br />
Rejtvény<br />
Keresztrejtvény....................................... 28<br />
Ifi oldalak<br />
Majdnem-keresztény voltam............... 30<br />
Százhetvenöt........................................... 36<br />
Gyermek oldalak<br />
Gyermek sarok ...................................... 32<br />
Írj nekünk!<br />
E-mail: <strong>eloviz</strong>@punkosdi.hu<br />
Levél: 1143 Budapest, Gizella út 37.<br />
A televízió hatalma<br />
A La Zone Xtreme (Szélsőzóna) című kvízműsort<br />
Franciaországban forgatták. Ebben<br />
a játékban a közönségen és a műsorvezetőn<br />
kívül két játékos szerepelt, közülük az egyik<br />
egy kezelőpult mögött, míg a másik egy elkülönített<br />
fülkében, egy villamosszékhez hasonló<br />
szerkezetben foglalt helyet.<br />
A fülkében ülő férfi kérdéseket hallott, melyekre<br />
ha rosszul válaszolt, a pult mögött ülő<br />
játékos eltolt egy kart, melynek következtében<br />
játékostársa először csak 20, de végül akár 460<br />
volt feszültségű áramütést kapott. A „villamosszékben”<br />
ugyan nem volt áram, de erről csak két beépített<br />
ember, a műsorvezető és a fülkében ülő játékos<br />
tudott. A kabinban ülő játékos szerepét egy színész<br />
alakította, akit társa nem láthatott, de fájdalmas kiáltásait<br />
és az „áramütések” befejezésére vonatkozó<br />
kéréseit hallotta. Amikor a pult mögött ülő játékos<br />
abba akarta hagyni a karok tologatását, a műsorvezető<br />
csak ennyit mondott: „ne aggódjon, a felelősség a<br />
műsort terheli”.<br />
E furcsa játék ötlete eredetileg egy magyar felmenőkkel<br />
rendelkező amerikai szociálpszichológus,<br />
Stanley Milgram nevéhez fűződik, aki 1961-ben a<br />
Yale Egyetemen azt vizsgálta, hogy az emberek képesek-e<br />
agresszív cselekedetek végrehajtására, ha egy<br />
felsőbb hatalom vállalja azért a felelősséget. Milgram<br />
a kísérlet előtt több pszichológust is megkérdezett<br />
arról, hogy szerintük mi lesz az eredmény. Ők úgy<br />
gondolták, hogy a feltétel nélkül engedelmeskedők<br />
aránya legfeljebb 10% lesz, és a legmagasabb feszültség<br />
150 volt. Ehhez képest a kísérletben résztvevők<br />
65%-a volt hajlandó kiadni a legnagyobb áramütést,<br />
és egyetlen személy sem állt meg 300 volt alatt. A<br />
sokkoló eredményhez képest a francia kísérlet még<br />
elgondolkodtatóbb. Ott ugyanis a játékosok 81%-a<br />
ment el a legfelső, ez esetben 460 voltos határig úgy,<br />
hogy az utolsó karok elmozdításakor a színész már<br />
halált színlelt. „A kérdezők a televízió hatalmába kerültek.<br />
Egy olyan rendszerbe, amely »nyugodt diktatúraként«<br />
kényszeríti engedelmességre az embereket”<br />
– mondta Jean-Léon Beauvois, a televíziós kísérletben<br />
közreműködő szociálpszichológus.<br />
Látszólag senki nem kényszerít minket agresszivitásra<br />
vagy akaratunk elleni cselekedetekre. Vagy<br />
mégis? Egy átlagos magyar ember napi öt órát ül a<br />
televízió előtt – derül ki egy felmérésből. Többnyire<br />
valóságshow-kat és sorozatokat nézünk, s közben<br />
észrevétlenül egy új értékrend csöpög a szívünkbe.<br />
Paráznaság, homoszexualitás, válás, gyilkosság, intrika,<br />
gyűlölet – és mindez szórakoztató formában.<br />
Krisztus nem erre tanít. Ha az ő oltalma és nem a televízió<br />
hatalma alatt akarjuk élni mindennapjainkat,<br />
úgy arra is vigyáznunk kell, hogy mit engedünk be a<br />
szemeinken keresztül. Legyünk óvatosak!<br />
5. szám – 1. oldal
Hírek •<br />
• Hírek<br />
Svéd segélyszállítmány<br />
<strong>2015</strong>. szeptember 17-én megalakult<br />
a Magyar Pünkösdi Egyház<br />
Menekültügyi munkacsoportja<br />
azzal a céllal, hogy a Magyarországra<br />
érkező menekültek karitatív<br />
ellátását segítse. Tagjai: Makovei<br />
Róbert, Patkás Rita, D. Nagy Kinga,<br />
Bálint Miklós, David Buckley és<br />
Ungvári Csaba. A csoport munkáját<br />
a Svéd Pünkösdi Mozgalom is<br />
adományokkal segíti. A kungälvi<br />
Erikshjälpen egy kamionnyi segélyt<br />
küldött. Ebben a ruhák mellett svéd<br />
bolthálózatok több raklapnyi ajándékot<br />
küldtek egyházunk menekülteket<br />
segélyező munkájára. (Ungvári<br />
Csaba)<br />
Isten hűségét ünnepeltük<br />
Mérföldkőhöz érkezett a Magyar<br />
Continentals misszió, mely immár<br />
a 30. évet jelzi a szolgálatban. Az<br />
idei jubileumi évad ennek megfelelően<br />
egy különleges nagykoncerttel<br />
zárult, ahol Istent ünnepeltük,<br />
hálát adva hűségéért. <strong>2015</strong>. augusztus<br />
29-én a miskolci Művészetek<br />
Házában gyűlt össze a magyar<br />
Continentals családja. Az esten<br />
a Magyar Continental Singers elmúlt<br />
éveiből kifejezetten erre az<br />
alkalomra összeállt kórus szólaltatott<br />
meg egy egyedülálló programot<br />
sok-sok év legjobb dalaiból. A<br />
koncert különlegessége volt az is,<br />
hogy a kórust a Continental Band,<br />
a Magyar Continentals állandó zenekara<br />
kísérte, ráadásul a misszió<br />
tinédzserekből álló csoportja, a<br />
Contini is énekelt egy néhány dalból<br />
álló betétet. A koncerten a miszszió<br />
vezetője, Lukács Éva mellett a<br />
Contini turnéinak vezetője, Kesjár<br />
Ráhel, és a Magyar Continental<br />
Singers turnéinak vezetője, Weller<br />
Barnabás is vezényelt. A koncertre<br />
teljesen megtelt a Művészetek Háza,<br />
már napokkal a rendezvény előtt<br />
lehetetlen volt jegyeket venni. A<br />
Continentals Magyarországon úttörő<br />
munkát végzett a nyolcvanas<br />
évek derekától, amikor Jubilate!<br />
néven hazánkban elindult a szolgálat.<br />
Az evangélium bátor képviselése<br />
célzott előadással és bizonyságokkal<br />
azonban az évtizedek során<br />
gyümölcsein keresztül is bizonyítékát<br />
adta Isten munkájának. A 30 év<br />
alatt elért emberek száma, akiknek<br />
életét Isten valamilyen módon megváltoztatta<br />
a Continental munkáján<br />
keresztül, felbecsülhetetlen. A szervezet<br />
jelenleg éppen londoni koncertjét<br />
szervezi, illetve új stúdióprojektjén<br />
dolgozik, miközben a jövő<br />
évi turnék szervezése is hamarosan<br />
kezdődik. A misszióról további információ<br />
a continentalsingers.hu<br />
weboldalon található. (Weller Mirjam<br />
és Barnabás)<br />
Öröm van a Mennyben...<br />
Mindig nagy öröm látni, amikor<br />
valaki átadja az életét Jézusnak,<br />
megtér hozzá. <strong>2015</strong>. augusztus 2-án<br />
ennek lehettünk tanúi a csetényi<br />
pünkösdi gyülekezetben. Mincsev<br />
György és Mária a tatabányai gyülekezetből,<br />
illetve Szilágyi Beáta<br />
Várpalotáról Jézus példáját követve<br />
bemerítkezésükkel erősítették meg<br />
az Úrhoz való ragaszkodásukat.<br />
Kocsis József, a tatabányai gyülekezet<br />
lelkipásztora merítette be őket<br />
és a bakonycsernyei gyülekezet csapata<br />
végezte a dicsőítő szolgálatot.<br />
Nagyon áldott alkalmunk volt, ahol<br />
megtapasztalhattuk, hogy Isten<br />
megszólítja az őt keresőket. Boldogok<br />
vagyunk, hogy három új taggal<br />
bővült az Úr gyermekeinek tábora.<br />
(Hodula Ildikó)<br />
Ötpárti egyeztetést<br />
tartottak az egyházi<br />
törvény módosításáról<br />
Ötpárti konzultációt tartott<br />
Trócsányi László igazságügyi miniszter<br />
az egyházügyi törvény<br />
módosításának koncepciójáról.<br />
Trócsányi László a módosítások<br />
közül kiemelte, hogy míg korábban<br />
az Országgyűlés döntött az<br />
egyházak elismeréséről, addig az új<br />
struktúra szerint az egyházak elismerése<br />
helyett csak nyilvántartásba<br />
vételükre kerülne sor, bírósági eljárás<br />
keretei között. Trócsányi László<br />
szólt arról is, hogy a korábbi „kétlépcsős”<br />
helyett háromlépcsős lesz<br />
az egyházak besorolása. A javaslat<br />
értelmében a vallási egyesületek tíz<br />
taggal megalakíthatók, és közhasznú<br />
szervezetként is működhetnek,<br />
mint bármilyen egyesület. Nyilvántartásba<br />
vett egyház az lehet, amelynek<br />
legalább ezer tagja van, vagy<br />
legalább négyszázan ajánlották fel<br />
számára személyi jövedelemadójuk<br />
(szja) 1 százalékát három év<br />
átlagában és amely legalább öt éve<br />
vallási egyesületként működik. A<br />
bejegyzett egyház besoroláshoz<br />
legalább 10 ezer tag vagy öt év<br />
átlagában legalább 4000 egyházi<br />
egyszázalékos szja-felajánlás és legalább<br />
20 éves magyarországi vagy<br />
legalább 100 éves szervezett nemzetközi<br />
működés igazolása szükséges.<br />
Hozzátette: az Országgyűlés<br />
egyedi megállapodást köthet majd<br />
azokkal a bejegyzett egyházakkal,<br />
amelyek történelmi múltjuk, társadalmi<br />
elfogadottságuk, szervezettségük<br />
és társadalmi feladatvállalásuk<br />
alapján kiemelkedő szerepet<br />
tudnak betölteni az állammal való<br />
együttműködésben. A törvényjavaslat<br />
az átmeneti rendelkezések<br />
között kívánja rendezni azoknak<br />
a korábbi egyházaknak a törvényi<br />
helyzetét, amelyek vallási tevékenységet<br />
végző szervezetté váltak, és<br />
ez ellen eljárást kezdeményeztek.<br />
A törvénymódosítás elfogadásához<br />
kétharmados támogatottság szükséges.<br />
(Forrás: MTI, Igazságügyi<br />
Minisztérium)<br />
55 milliót ért Darwin<br />
hitetlensége<br />
A Bonhams aukciósház New<br />
York-i árverésén 197 ezer dollárért<br />
(~55 millió forint) kelt el Charles<br />
Darwin brit természettudós (1809-<br />
1882) levele – írta az MTI . A<br />
szakértők az értékét csupán 95–98<br />
ezer dollárra becsülték. Darwint,<br />
korában számtalan szóbeszéd és<br />
találgatás övezte hite miatt, de magánéletéről,<br />
vallási meggyőződésről<br />
keveset beszélt a nyilvánosságnak.<br />
Éppen ez ad jelentőséget az aukcióra<br />
bocsátott levélnek. Ezt egy fiatal<br />
ügyvédnek, Francis McDermottnak<br />
írta Darwin 1880-ban, és nyíltan<br />
bevallotta, hogy nem hisz sem Istenben,<br />
sem a Bibliában. „Kedves<br />
Uram! Sajnálattal tájékoztatom Önt<br />
arról, hogy nem hiszek a Bibliában,<br />
mint isteni kinyilatkoztatásban és<br />
ezért Jézus Krisztusban sem, mint<br />
Isten fiában. Tisztelettel Charles<br />
Darwin.” A levelet Darwin válaszként<br />
írta McDermott azon kérésére,<br />
hogy a neves természettudós tisztázza<br />
nézeteit e kérdésben. Darwin<br />
A fajok eredete című úttörő munkájáról<br />
vált világhírűvé, ebben fejtette<br />
ki elméletét az evolúcióról és a természetes<br />
kiválasztódásról. (index.<br />
hu)<br />
Elzárásra ítéltek egy<br />
melegházasságokat<br />
akadályozó jegyzőnőt<br />
Kentuckyban<br />
A bíróság megsértése miatt elzárásra<br />
ítélt egy szövetségi bíró egy<br />
Kentucky állambeli jegyzőnőt, aki<br />
vallási alapon megtagadta, hogy<br />
házassági okmányokat állítson ki<br />
azonos nemű pároknak. Kim Davis<br />
Rowan megyei jegyző t rendőrbírók<br />
vezették el a bírósági meghallgatásról<br />
a kentucky-i Ashlandben. Davis,<br />
aki megköszönte a bírónak az ítéletet,<br />
kitartott keresztény meggyőződése<br />
mellett, miszerint házasságot<br />
csakis egy férfi és egy nő köthet<br />
egymással. Bunning bíró szerint a<br />
nem könnyű döntést szükséges volt<br />
meghoznia, mert bírsággal nem<br />
lehetett volna jobb belátásra bírni<br />
Davist, akinek magatartása „veszélyes<br />
precedenst” teremtett volna. Az<br />
elzárás mindaddig érvényes, amíg a<br />
jegyző nem hajlandó eleget tenni a<br />
bírói utasításnak. Ennek egyébként<br />
a Davis hat helyettese közül öt engedelmeskedik.<br />
Kim Davis fellebbezése<br />
egészen a Legfelsőbb Bíróságig<br />
eljutott azzal a bírói utasítással<br />
szemben, amelynek értelmében ki<br />
kellett volna állítania a szükséges<br />
házassági okiratokat minden arra<br />
jogosult párnak, legyen az heterovagy<br />
homoszexuális. A Rowan<br />
megyei jegyzői hivatal azonban<br />
semmilyen házassági anyakönyvi<br />
kivonatot nem állított ki az Egyesült<br />
Államok legmagasabb szintű<br />
bírói testületének azon történelmi<br />
jelentőségű, júniusi döntését követően<br />
sem, amely az egész országban<br />
legalizálta az azonos nemű párok<br />
egybekelését. A Legfelsőbb Bíróság<br />
hétfőn utasította el Davis fellebbezését,<br />
ám kedden Davis „az Úr<br />
fennhatóságára” hivatkozva újabb<br />
azonos nemű párok házassági bejegyzési<br />
kérelmét utasított el. (Forrás:<br />
inforadio.hu)<br />
Cameron: a kereszténység<br />
a leginkább<br />
üldözött vallás a világon<br />
Különböző kormányügynökségeken<br />
keresztül Nagy-Britannia évi<br />
mintegy 2,7 milliárd fonttal (csaknem<br />
1200 milliárd forinttal) támogat<br />
olyan országokat, ahol üldözik a<br />
keresztényeket – derítette ki a The<br />
Daily Telegraph. A konzervatív brit<br />
napilap emlékeztetett arra, hogy<br />
David Cameron miniszterelnök<br />
tavaly úgy fogalmazott, a kereszténység<br />
a leginkább üldözött vallás<br />
a világon, és Nagy-Britanniának<br />
bátran ki kellene állnia a vallásszabadságért.<br />
Ehhez képest a The<br />
Daily Telegraph arról írt, hogy a<br />
brit kormány az ötven olyan ország<br />
közül, amelyben az Open Doors<br />
nevű tekintélyes jótékonysági szervezet<br />
szerint leginkább elnyomják<br />
a keresztényeket, negyvenbe<br />
küldött támogatást. A listát 13 éve<br />
Észak-Korea vezeti, de a <strong>2015</strong>-ös<br />
összesítésben szereplő ötven állam<br />
közül negyvenben az iszlamista<br />
szélsőségesek jelentik a legnagyobb<br />
fenyegetést a keresztényekre. A lap<br />
hivatalos adatokra hivatkozva azt<br />
írta, hogy a brit kormány mintegy<br />
2,4 milliárd fontot a nemzetközi fejlesztésért<br />
felelős hivatalon keresztül,<br />
további 320 milliót pedig más<br />
kormányügynökségek révén küldött<br />
a listán szereplő országokba.<br />
Az újság szerint az összeg jelentős,<br />
tekintettel arra, hogy Nagy-Britannia<br />
2013-ban 11,46 milliárd fontot<br />
fordított nemzetközi segélyezésre.<br />
(Forrás: atv.hu / MTI)<br />
5. szám – 2. oldal<br />
5. szám – 3. oldal
Hírek •<br />
• Hírek<br />
Spirituális robbanás<br />
Kubában<br />
Kuba ismeretlen oldaláról számolt<br />
be tudósításában a CBN televízió.<br />
A kommunista szigetország<br />
a Szovjetunió összeomlása után<br />
engedélyezte független keresztény<br />
közösségek működését, de szigorúan<br />
csak magánházakban. 16 ezer<br />
evangéliumi gyülekezet jött létre az<br />
elmúlt húsz évben. Az egyház növekedési<br />
üteme még inkább figyelemre<br />
méltó annak fényében, hogy<br />
milyen szegény az ország. Egy havi<br />
átlagfizetés 20 dollár, a magasan<br />
képzettek is kevesebb mint 50 dollárt<br />
keresnek. A kubai gyülekezetek<br />
mégis a nagylelkűségükről ismertek,<br />
és az evangélium érdekében<br />
hozott áldozatukról. „Szeretnénk<br />
megosztani másokkal, amink van.<br />
Nem csak a feleslegünkből adunk”<br />
– teszi hozzá Francisco pásztor. A<br />
kubai keresztény vezetők szerint<br />
új korszak jött el a politikai korlátozások<br />
könnyítésével. Könnyebb<br />
a gyülekezeten kívül evangelizálni<br />
és könnyebben kapnak engedélyt<br />
különleges rendezvények szervezésére.<br />
Azonban a legtöbb gyülekezet<br />
továbbra sem terjeszkedhet és nem<br />
vásárolhat földet. Nem készíthetnek<br />
keresztény televízió- vagy rádióadást.<br />
„Szenvedés nélkül nincs<br />
próba és próbatétel nélkül pedig<br />
nincs győzelem” – vallja a kubai lelkész.<br />
(forrás: 700 Klub / ATV)<br />
Prédikátorverseny<br />
indul Amerikában<br />
„16 és 35 év közötti vagy, aki nem<br />
végzett teológiát és nem szolgált<br />
lelkészként, de úgy gondolod, hogy<br />
menne a prédikálás? Jelentkezz a<br />
»So You Think You Can Preach«<br />
showműsor felhívására és ha nyersz,<br />
még 25 ezer dollár és egy új autó is<br />
üti a markod. Igyekezz: már több<br />
százan neveztek az új típusú reality<br />
előselejtezőjére.” Az abszurdnak<br />
tűnő felhívás egy detroiti egyház<br />
ötlete. Ígéretük szerint a prédikátorverseny<br />
során keresztény hírességek<br />
fognak a zsűriben ülni és céljuk<br />
azok felkutatása, akik képesek<br />
motiválni, inspirálni az embereket<br />
és megváltoztatni az életüket. Elképzelhető,<br />
hogy a válogatásokból<br />
is összeállítanak egy-egy epizódot,<br />
de az élő adásban előreláthatólag<br />
már csak húszan szerepelnek majd.<br />
A fináléba került jelölteket egy-egy<br />
lelkész mentorálja majd, mielőtt<br />
kiállhatnának a színpadra. Részenként<br />
egy-két versenyző búcsúzik a<br />
műsortól, amelyben egy gyakorló<br />
prédikátor is fellép majd 8-10 perces<br />
beszéddel. A döntőbe jutott két<br />
versenyző közül a közönség fogja<br />
végül kiválasztani azt, aki megnyeri<br />
a 25.000 dollárt, az új autót<br />
és a lehetőséget, hogy az Egyesült<br />
Államok megagyülekezeteinek<br />
egyikében prédikáljon. A műsor<br />
Facebook oldalán a kommentek<br />
elég megosztottak. Vannak, akik elítélik<br />
a kezdeményezést, mások úgy<br />
vélik, hogy ez is egy módja annak,<br />
hogy minél több emberhez jusson<br />
el az evangélium üzenete. (Forrás:<br />
vigyazo.blog.hu)<br />
Féltik a keresztény<br />
menekülteket Németországban<br />
Muzulmánok, keresztények és<br />
a jazidi vallás hívei között nő a<br />
feszültség a német menekülttáborokban.<br />
„Nagyon sok beszámolót<br />
ismerek keresztény menekülteket<br />
érő támadásokról, és ezek csak a<br />
jéghegy csúcsát jelentik” – mondta<br />
a Welt am Sonntag című vasárnapi<br />
lapnak Simon Jacob, a keleti<br />
keresztény egyházak németországi<br />
központi tanácsának (ZOCD) vezetőségi<br />
tagja. Szerinte rövid távon<br />
csak úgy lehet kezelni a problémát,<br />
ha a különböző vallások híveit<br />
egymástól elkülönítve helyezik el.<br />
Hans-Peter Friedrich volt belügyminiszter,<br />
a bajor konzervatív CSU<br />
képviselője hozzátette: szomorú fejlemény,<br />
de szembe kell nézni azzal,<br />
hogy csak származási régiók szerint<br />
elkülönítve lehet biztonságosan elhelyezni<br />
a menedékkérőket. Hangsúlyozta,<br />
hogy a muzulmán menedékkérőktől<br />
meg kell követelni a<br />
német jogrend és kultúra tiszteletét.<br />
Ezt az ügyet nem szabad „defenzív”<br />
hozzáállással megközelíteni, hanem<br />
„kezdettől fogva világossá kell tenni,<br />
hogy következetesen érvényesítjük<br />
szabad jogállamunk szabályait” –<br />
tette hozzá. Volker Kauder, a CDU/<br />
CSU pártszövetség parlamenti<br />
frakcióvezetője hangsúlyozta, hogy<br />
a németországi muzulmán szervezeteknek<br />
el kell határolódniuk a<br />
keresztények elleni támadásoktól.<br />
(Forrás: 24.hu)<br />
Egy aleppói keresztény<br />
hétköznapjai<br />
A több mint 2,5 milliós szíriai<br />
Aleppo keresztényeinek kétharmada<br />
elmenekült. Az egyház alkalmazásában<br />
álló Fadi (biztonsága érdekében<br />
álnevet használunk) most<br />
is kitart és segíti hittestvéreit. Fadi<br />
meséli: „48 óránként mindössze<br />
egy órán át van vizünk és 24 óránként<br />
csak egy óráig kapunk áramot.”<br />
Aleppo valamikor Damaszkusz után<br />
Szíria második legnépesebb városa<br />
volt. Ma szinte teljesen romokban<br />
hever. A fiatalember az Aszad<br />
rendszer által irányított városrészben<br />
él. „2014 májusa volt a legroszszabb<br />
– emlékszik vissza. – Akkor<br />
az Iszlám Állam (IS) 200 méterre<br />
megközelítette a templomunkat.<br />
Állandóan a dzsihádisták betörésétől<br />
rettegtünk.” Sok muzulmánnal<br />
együtt Aleppo keresztényeinek kétharmada<br />
is elmenekült. Az itteni<br />
keresztények gyakorlatilag mind az<br />
1915-ös népirtás túlélőinek leszármazottai.<br />
„A jól képzett keresztények<br />
már kivétel nélkül elhagyták a<br />
várost” – folytatja Fadi. Mára csak<br />
az idősek, mozgáskorlátozottak és<br />
betegek maradtak. A keresztények<br />
háromnegyede (több mint 1,7 millió)<br />
elhagyta Szíriát. Libanonba,<br />
Svédországba, Ausztráliába, Belgiumba,<br />
Németországba vagy az<br />
USA-ba vándoroltak ki. A templomban<br />
alig látni gyerekeket. Fadi<br />
az életveszély és a súlyos nélkülözés<br />
ellenére is kitartott Aleppóban. Az<br />
emberrablásoktól való félelmében<br />
azonban délután négy óra után már<br />
nem meri elhagyni a házat. Mivel<br />
legnagyobb fiát szintén megfenyegették,<br />
a családját egy éve Bejrútba<br />
(Libanon) menekítette. Fadi elkötelezte<br />
magát keresztény hittestvérei<br />
mellett. „Nekem maradnom<br />
kell” – mondja, de tudni akarja: „A<br />
Nyugatot nem aggasztja, hogy a<br />
Közel-Kelet keresztényeinek el kell<br />
hagyniuk a hazájukat?” (Forrás:<br />
csi-magyarorszag.hu)<br />
Pénzért váltják meg az<br />
Iszlám Állam rabszolgáit<br />
Egy kanadai zsidó üzletember és<br />
egy iraki protestáns lelkész kiszabadított<br />
130 iraki nőt és gyereket, akiket<br />
szexrabszolgaként tartottak az<br />
Iszlám Állam fogságában. A jezidi<br />
és keresztény foglyokat kivásárolták<br />
a rabszolgaságból, amivel kiváltották<br />
azok haragját, akik szerint még<br />
így sem lenne szabad terroristáknak<br />
pénzt adni. „Mi nem tárgyalunk<br />
az ISIS-szel, és nem is fizetünk<br />
nekik” – mondta az Origónak az<br />
iraki gyerekeket kiszabadító alapítvány<br />
egyik munkatársa, Melanie<br />
Ouaknine. Az Iraki Keresztény és<br />
Jezidi Gyerekek Felszabadításáért<br />
(Liberation of Christian and Yazidi<br />
Children of Iraq, CYCI) kanadai<br />
alapítványt e-mailben kerestük meg.<br />
Válaszukban bemutatták a szervezet<br />
tevékenységét, és válaszoltak<br />
azokra a kritikákra is, amelyek a<br />
módszereiket érték. „Az Irakban<br />
dolgozó embereink kapcsolatban<br />
állnak ügynökökkel, akik tudják,<br />
hol tartják fogva a lányokat. Egyes<br />
fogvatartók valóban az ISIS harcosai,<br />
de az a pénz, amit ők kapnak,<br />
minimális, ők maguk zsebpénznek<br />
tekintik. A pénz, amit mi fizetünk,<br />
nem kerül az ISIS vezetőinek kezébe.”<br />
Hozzátette, „fontos tudni, hogy<br />
az Iszlám Állam egy több milliárd<br />
dolláros csoport, attól a kevés pénztől,<br />
amit mi összegyűjtünk, nem<br />
lesznek gazdagabbak”. A CYCI-t<br />
idén júniusban alapította Steve<br />
Maman marokkói zsidó származású<br />
kanadai üzletember. Maman<br />
Oskar Schindlert nevezte példaképének,<br />
aki a holokauszt alatt 1200<br />
zsidó munkás életét mentette meg<br />
azzal, hogy lőszer- és edénygyáraiban<br />
dolgoztatta őket. „1000–3000<br />
dollárért már megmenthetünk egy<br />
gyereket az ISIS-től. Egy-egy lelkes<br />
fogyasztó bőven elkölt ennyit kütyükre<br />
és más eszközökre. Miért ne<br />
költsünk inkább ennyit azért, hogy<br />
megmentsünk egy életet?” – tette<br />
fel a kérdést egy interjúban Steve<br />
Maman. (Forrás: origo.hu)<br />
A PEF állásfoglalása az európai menekültválság kapcsán<br />
Az Európai Pünkösdi Közösséget (Pentecostal European Fellowship, PEF)<br />
aggodalommal tölti el az Európába áramló menekültek miatt kialakult helyzet,<br />
amely politikai, gazdasági, humanitárius és lelki vonatkozásokat is hordoz.<br />
1) A PEF felhívja tagegyházait, hogy követve a jó samaritánus bibliai példáját<br />
tanúsítsanak keresztény szeretetet a menekültek irányában. A PEF felhívja<br />
a pünkösdi hívőket arra, hogy vegyék figyelembe a jövevények, azaz menekültek<br />
iránti pozitív bibliai attitűdöt, amely mind az Ó-, mind az Újszövetségben<br />
nyilvánvaló.<br />
2) A PEF imádságra hív ebben a nehéz helyzetben. A megkülönböztetés lelki<br />
ajándékára van szükségünk ahhoz, hogy megértsük, mi húzódik meg a most<br />
tapasztalható nagyarányú migráció mögött. Gondoskodnunk kell a menekültekről,<br />
de azt is tudjuk, hogy hosszú távon milyen nehézségeket hozhat ez a<br />
különböző országok számára. A kulturális, vallási, hitbeli és erkölcsi értékrend<br />
különbözősége csak néhány azok közül a kihívások közül, amelyekkel a közeli<br />
jövőben szembe kell néznünk.<br />
3) A PEF felhívja a kormányzatok és hatóságokat arra, hogy tanúsítsanak<br />
könyörületet és együttérzést azok irányában, akik saját országukban veszélynek<br />
vannak kitéve. Hisszük, hogy Isten megáldja azokat a nemzeteket, amelyek segítséget<br />
nyújtanak a szükségben levőknek, azonban bölcsen és igazságosan kell<br />
cselekedni e segítség nyújtás közben.<br />
„Mert nem félelemnek lelkét adta nekünk az Isten, hanem az erő, a szeretet<br />
és a józanság lelkét.” (2Tim 1,7)<br />
A menekültválsággal nyitott és szeretettel teljes szívű, segítő kezet nyújtó keresztény<br />
hívőkként és gyülekezetekként kell szembe néznünk, de ugyanakkor<br />
józanságra is szükség van.<br />
Erő: nem kell félnünk attól, hogy elözönlenek bennünket, mert tudjuk, hogy<br />
„nagyobb az, Aki bennünk van, mint aki a világban”.<br />
Szeretet: mindig tárjuk ki ajtónkat azok előtt és nyújtsunk segítő kezet azok<br />
felé, akik szükséget szenvednek.<br />
Józanság: gyakoroljuk a megkülönböztetés lelki ajándékát, hogy felismerjük,<br />
kik azok, akik valódi szükséget szenvednek, és kik azok, akik nem, mert tudjuk,<br />
hogy a menekültek között „farkasok” is rejtőzhetnek. És legfőképpen értsük<br />
meg a kialakult helyzet eszkatologikus jelentőségét.<br />
A PEF elindított egy humanitárius segélyprogramot az Európába érkező menekültek<br />
megsegítésére. A PEF az európai pünkösdi gyülekezetek, egyházak<br />
szervezete, 36 európai ország 53 felekezetének mintegy 3 és fél milliós tagságát<br />
képviseli.<br />
Kiadta: PEF Központi Iroda<br />
Brüsszel, Belgium<br />
<strong>2015</strong>. szeptember 16.<br />
(magyarra fordította: Rozgonyi Botond)<br />
5. szám – 4. oldal<br />
5. szám – 5. oldal
Biblia •<br />
• Biblia<br />
Nagy Kornél<br />
Mi a jó, és mit kíván tőled az Úr?<br />
Törvényességet, szeretetet, alázatot (Mikeás 6)<br />
megmondta neked, hogy mi a<br />
jó, és hogy mit kíván tőled az Úr! Csak<br />
„Ember,<br />
azt, hogy élj törvény szerint, törekedj<br />
szeretetre, és légy alázatos Isteneddel szemben!”<br />
(Mik 6,8)<br />
Mikeás, mint az ún. kispróféták egyike, Kr. e. a 8.<br />
században, nagyjából Kr. e. 740-687 között élt. 1 Mikeás<br />
(Mikájáhú) nevének jelentése: „ki olyan, mint Jahve”. Ez<br />
nagyon hasonló a 7,18-ban feltett kérdés kezdetéhez:<br />
„Kicsoda olyan Isten, mint te…”, ami a Mikeásra jellemző<br />
szójátékok egyike lehet. A Szentírás nem<br />
említi az apja nevét, mely utalhat arra,<br />
hogy társadalmi, vagyoni szempontból<br />
a nép alacsonyabb rétegeibe tartozott.<br />
Származására vonatkozólag pedig egy<br />
Móreset (talán Móreset-Gát, 2 Jeruzsálem és<br />
Gát között) nevű helységet jelöl meg, ami<br />
kb. 35 km-re délnyugatra volt Jeruzsálemtől.<br />
Mikeás próféta olyan történelmi időkben<br />
élt, amikor Samária – a valamikori Izráel<br />
északi országrésze – Kr. e. 722-ben elesett, megszűnt,<br />
és a nép nagy részét asszír fogságba hurcolták. Ekkorra<br />
elégelte meg Isten a jeroboámi bálványimádást,<br />
különszakadt népének a hűtlenségét, a sok gazságot és<br />
igazságtalanságot, és mindazt, amit műveltek. Ézsaiás<br />
1 BARTHA, 1995, 218. o.<br />
2 MACDONALD, 2009, 1019. o. térkép, valamint lásd Mik 1,14-et!<br />
és Hóseás próféták voltak kortársai, valamint Jótám,<br />
Áház és Ezékiás júdai királyok uralkodása idején szólt<br />
Isten népéhez.<br />
A könyv három, jól elhatárolható prófétai beszédből<br />
áll. Az első két beszéd az északi országrész tragédiájáról<br />
és a nép vezetőinek feddéséről, a hamis próféták<br />
leleplezéséről szól. A harmadik beszéd a 6. fejezettel<br />
kezdődik, mely műfaját tekintve perbeszéd. Egy olyan<br />
bírósági pert mutat be, amelyben Isten perel népével<br />
– Mikeás előadásában. A próféta Isten társaként kell<br />
megszólaljon a perben. Olyan társ, eszköz, aki több<br />
mint szócső, mert ő annak a népnek tagja, amely ellen<br />
az Úr szavát kell kimondania.<br />
A per és résztvevői (1-2. vers)<br />
A fejezet elején Mikeás felszólítja a népet, hogy<br />
hallgassák meg Isten szavát. Tanúkul hívja a természet<br />
azon részét is – hegyeket, halmokat, mint ősrégi<br />
alapjait a földnek –, amelyek, ha élők lennének, látták,<br />
hallották volna és így igazolnák mindazt, amiről Isten<br />
fog szólni, tehát teljes nyilvánosságot akar. Több helyen<br />
is olvashatunk a Szentírásban arról, mintha a hegyek,<br />
halmok élők lennének: Zsolt 72,3; Ézs 44,23; 55,12; Ez<br />
36,6; Hós 2,23-24 stb. A „pere van” és a „törvénykezni<br />
akar” kifejezések jelzik azt a folyamatot, ami várható a<br />
továbbiakban. Először panaszt tesz, majd pedig ítéletet<br />
hoz az Úr – persze, tudjuk, hogy mindez egy mikeási<br />
monológ.<br />
A tények ismertetése (3-5. vers)<br />
Meghökkentő stílus és hangvétel jellemzi ezeket a<br />
verseket, ahogyan az Úr leereszkedik az emberhez, és<br />
szinte védekezésszerűen sorolja jótetteit. Ebből úgy<br />
tűnhet, mintha ő bántotta volna meg és hagyta volna<br />
hűtlenül cserben saját népét. Pontosan már nem<br />
tudható, hogy Mikeás idejében mit tudtak kortársai a<br />
hajdani nagy csodákról. De az Úr emlékezteti őket az<br />
igaz tetteire: az Egyiptomot megrendítő kivonulásra<br />
(2Móz 14), a Mózes által 40 éven át tartó vezetésre,<br />
gondoskodásra (5Móz 34,10-12), a móábi Bálák aljas<br />
tervének meghiúsítására a varázsló Bálám által, aki a<br />
megrendelt átok helyett isteni áldást mondott Izráelre<br />
(4Móz 24), valamint a Jordánon történő, a kánaáni<br />
népeket megfélemlítő átkelésre, a Kánaánba, a megígért<br />
földre történő bevonulásra (Józs 3,1-4,19).<br />
A védekezés (6-7. vers)<br />
Ezek után mit várhatnánk a néptől? Beismerést,<br />
megbánást és annak beismerését, hogy megszegték<br />
a törvényt, hűtlenek lettek Istenhez és sanyargatják<br />
testvéreiket? Igen! De ehelyett pimasz visszakérdezések<br />
következnek. Ezen ártatlanság vagy sértődöttség<br />
hangján megszólaló kérdésekhez hasonlókkal Malakiás<br />
próféta könyvében is találkozhatunk (2,17; 3,8). Az<br />
első kérdés álságos, a második szemtelen, mert nagyon<br />
jól tudták rá a választ. Persze a továbbiakra is tudták<br />
a választ, mert Ézsaiás (1,11-15), Hóseás (6,6), és<br />
Ámósz próféta is (5,21-26) meghirdette, hogy mi a baj<br />
az áldozatokkal. A felsorolás csúcsa volt az a bűn, amit<br />
végképp ellenzett és tiltott az Úr – a gyermekáldozat.<br />
Már a hajdani időkben Ábrahámnak sem engedte meg<br />
(1Móz 22,1-18), ez a rítus a pogány vallások, kultuszok<br />
hagyományaiban volt honos. Viszont a per alatt mégis<br />
kimondatott a beismerés, hogy bűnösök és vétkes<br />
életűek.<br />
Figyelmeztetés a helyes útra (8. vers)<br />
E versnél érkezünk el a fejezet csúcspontjához, itt<br />
hangzik el a lényeg. „Hogy mit kíván tőled az Úr”, Mózes<br />
ötödik könyve (10,12-13) gyönyörűen megfogalmazza,<br />
és itt Mikeás kissé gyakorlatiasabban is kimondja az<br />
Úr egyértelmű kívánságát: legyen törvényesség, szeretet<br />
és alázat. A törvényesség (héberül mispát) erkölcsitársadalmi<br />
parancsolat. 3 A szeretet (héberül cheszed)<br />
a cselekedetekben megnyilvánuló, gyakorló szeretetet 4<br />
jelenti. Az alázat (héberül cána) itt használt kifejezése a<br />
Bibliában ezen kívül csak a Péld 11,2-ben jelenik meg. 5<br />
Világos és nagyon egyszerű, hogy elsősorban nem a<br />
külsőségekre, hanem a szívre, az indulatra, a belső<br />
erényekre utal. Ez azért van, és volt már akkoriban is így,<br />
mert Isten látja, mi van a szívben, és számára az a fontos<br />
(1Sám 16,7). Talán itt úgy tűnik, hogy e figyelmeztetés<br />
mint utolsó figyelmeztetés lehet Samáriának. Ha<br />
mindenki meghallaná és észhez térne, vagy inkább az<br />
3 RAJ, 2007, 173. o.<br />
4 RAJ, 2003, 20. o.<br />
5 POLLÁK, 1881, 317. o.<br />
Úrhoz térne, még el lehetne kerülni a katasztrófát. Isten<br />
nem beszél feleslegesen, nem áltatja az övéit, így nincs<br />
okunk ennek az utolsó esélynek a valóságában sem<br />
kételkedni. Hasonló igéket szól ismét a három korabeli<br />
próféta: Ézsaiás (1,17), Hóseás (6,6) és Ámósz (5,14-15).<br />
A vádbeszéd (9-12. vers)<br />
Mivel nincs törvényesség, szeretet, alázat az országban<br />
a nép között, így következik a szemezgetés azon bűnök<br />
közül, amiket elkövetnek. De mielőtt ezek sorra<br />
kerülnének, ismét egy jó tanács hangzik el: „üdvös dolog<br />
félni az ő nevét”. Tehát ajánlatos, hasznos, célravezető,<br />
vagyis olyan bölcs dolog, ami pozitív változást hozhat<br />
számukra, még ha fájdalmas is a vessző csapásai<br />
miatt. A következő három vers csalásról, rablásról,<br />
hazugságról szól, mely Istennél nagy haragot váltott<br />
ki. Látta a sok bűnös módon szerzett kincset, vagyont,<br />
látta a becstelenségeket és igazságtalanságokat, látta a<br />
meghamisított mérlegeket, vékákat és súlyokat. De látta<br />
a sok-sok kisemmizett szegény, nyomorult embert is,<br />
ahogy azt Ámósz szintén leírja (8,4-6).<br />
A büntetés (13-16. vers)<br />
A 13. versből arra lehet következtetni, hogy a büntetés<br />
már tart. De ez a büntetés nem használt, mert fokozódik,<br />
és a továbbiakban tragikus kilátásokról olvashatunk. A<br />
törvénytelenség, az igazságtalanság, a szeretet nélküli<br />
lét miatt az Úr verte, pusztította a népet. Következik<br />
az éhezés, elfogy a tartalék, nem lesz olaj és bor, az<br />
elvetett terményből semmit sem fognak látni, ez pedig<br />
előre vetíti a háborút és a fogságba hurcolást. Amint<br />
az előző szakaszban is Ámósz szavaival egészítettem ki<br />
a Mikeásnál leírtakat, úgy itt is utalok a 8. fejezet 11-<br />
12. verseire, ahol a nép azzal is megelégedne, ha az Úr<br />
Igéjét, szavát hallhatná. A 16. versben még arra is felhívja<br />
Mikeás a júdaiak figyelmét – mivel úgy élnek, mint Omri<br />
és Aháb izráeli királyok –, hogy pusztulás vár az országra,<br />
az emberekre iszonyat és gúny. Omriról úgy emlékezik<br />
meg a Szentírás, hogy „Omri azt tette, amit rossznak lát<br />
az Úr, rosszabb volt minden elődjénél.” (1Kir 16,25) Aháb<br />
pedig még rosszabb volt Omrinál (1Kir 16,30-34).<br />
A súlypont<br />
Ennek a fejezetnek van egy íve, melynek csúcsa a 8.<br />
versben érzékelhető. Tudjuk, hogy a hasonlatok, példák<br />
nem felelnek meg teljes mértékben a valóságnak, itt is<br />
kissé másként alakult az a bizonyos bírósági per. Ugyanis<br />
a bírósági per csúcspontja az ítélet kihirdetése, itt pedig<br />
a 8. versben olvasható a figyelmeztetés meghirdetése,<br />
mely az Isten egyértelmű, tömör kívánságát tartalmazza.<br />
Látszólag nem is tűnik nagy dolognak, amit az Úr<br />
kíván, de mégis jól látható Izráel népének életében,<br />
hogy könnyebbnek bizonyult odavinni egy borjút az<br />
oltárra, vagy bármilyen áldozatot bemutatni, mint az<br />
Úr kívánságát teljesíteni.<br />
Törvényesség vagy kiskapuk<br />
Amikor Izráel történetét végigkövetjük a Biblia<br />
lapjain, mi, a 21. században élők világosan látjuk<br />
5. szám – 6. oldal<br />
5. szám – 7. oldal
Biblia •<br />
• Biblia<br />
azt a folyamatot, hogy honnan hova jutottak el<br />
– a szövetségkötéstől a szinte totális hűtlenségig.<br />
Ugyanakkor az is nagyon fontos tanulság, ami itt a<br />
mikeási próféciában is kiütközik, hogy az emberek nem<br />
csupán az Istenhez való kapcsolatukkal nem törődtek,<br />
hanem egymáshoz is elképesztő érzéketlenséggel<br />
viszonyultak. Az egyre romló szociális, társadalmi és<br />
politikai állapotok, valamint az erőszak, az égbekiáltó<br />
istentelenség és igazságtalanságok miatt érték őket a<br />
csapások, különféle büntetések, de sajnos nem jutottak<br />
megtérésre.<br />
A mikeási próféciával kapcsolatban a következő<br />
kérdések merülhetnek fel személyes életünk<br />
vonatkozásában.<br />
Törekszünk a törvényességre vagy mindig a<br />
kiskapukat keressük, netán megtiporjuk a törvényeket<br />
és lelkiismeret-furdalás nélkül áthágjuk? Igyekszünk<br />
nem csak beszélni a szeretetről, hanem gyakorolni is<br />
azt, akár úgy is, hogy nekünk hátrányunk, veszteségünk<br />
lesz belőle? Törekszünk arra, hogy a szeretet érezhető,<br />
látható, tapasztalható legyen? Fontos számunkra az,<br />
hogy mit kíván tőlünk Isten, a mindenható Úr? Keressük<br />
és figyeljük, hogy mit szól az ő Igéjén vagy valamelyik<br />
szolgáján keresztül hozzánk? Ha megismertük a ránk<br />
vonatkozó szándékát, akkor milyen prioritást élvez a<br />
dolgaink között?<br />
Válaszok<br />
Mikeás próféta szavai rámutatnak arra, hogy Isten sem<br />
akkor, abban az időben, sem most, a mai időkben nem<br />
kér különöset, nem kér nagy dolgot, sem semmilyen<br />
extrát. Mégis probléma volt és van a teljesítéssel.<br />
Számunkra, akik az újszövetségi korban élünk, sok<br />
tekintetben könnyebb a dolgunk, hogy az Úr kérését,<br />
vagy ha úgy tetszik, parancsát cselekedjük. Vegyük az<br />
egyik legfontosabbat: Jézus Krisztus az idők teljességében<br />
eljött, egy új korszakot nyitott, példát, utat mutatott. A<br />
törvényt betöltötte (Mt 5,17), sőt új törvényt is adott, a<br />
szeretet törvényét (Mt 22,37-40), ami által új dimenziók<br />
nyíltak meg. Miután elvégezte a megváltás művét, elment<br />
az Atyához a mennybe és elküldte a megígért Szentlelket,<br />
aki segít a kötelezettségünk teljesítésében, aki támogat,<br />
aki mindig velünk van (Jn 14,15-16).<br />
Az általam használt, úgynevezett újfordítású Bibliában<br />
a Mik 6,8 így hangzik: „élj törvény szerint”. Más fordítások<br />
ezt a felszólítást például „igazságot cselekedjél”, „váltsd<br />
tettekre az igazságot”, „jogot cselekedjél” formában adják<br />
vissza. Ezek alapján világosan látható, hogy emögött<br />
erkölcsi, etikai és társadalmi kérdések, problémák<br />
vannak, melyek nagyon valóságosan, keményen<br />
érintenek bennünket. Érdemes megvizsgálni tetteinket<br />
– különösen akkor, ha netán vezetők vagyunk és<br />
mások felett valamilyen felelősséggel rendelkezünk – a<br />
jogosság, igazságosság vagy törvényesség tekintetében.<br />
Tudjuk a Szentírásból, hogy Jézus az igazság (Jn 14,6),<br />
és ha ő velünk van, bennünk él, akkor igazságot<br />
fogunk cselekedni, igazságosan fogunk dönteni. Van<br />
szabadságunk betartani az igazságosságot, vagyis<br />
törvény szerint élni, de adott esetben meg is kerülhetjük<br />
vagy meg is tiporhatjuk azokat. Egyet azonban ne<br />
feledjünk: „Úgy beszéljetek, és úgy cselekedjetek, mint<br />
akiket a szabadság törvénye ítél meg.” (Jak 2,12)<br />
A szeretetre törekedni kell, az nem mindig<br />
jön magától. Nem szükséges sokat kutakodni<br />
emlékezetünkben olyan esetek, állapotok után, amikor<br />
egyszerűen nem tudtunk szeretni, nem tudtunk<br />
másokhoz szeretettel viszonyulni (vagy talán még<br />
most sem megy?). Persze beszélni a szeretetről vagy<br />
prédikálni róla nagyszerű dolog, de János apostol azt<br />
írja: „Gyermekeim, ne szóval szeressünk, ne is nyelvvel,<br />
hanem cselekedettel és valóságosan. Ebből tudható, hogy<br />
az igazságból valók vagyunk.” (1Jn 3,18-19a) E másfél<br />
versben összefonódik az imént tárgyalt igazság és a<br />
szeretet. A szeretet gyakorlása azért sem könnyű, mert<br />
néha áldozattal jár. Az egymás iránti szeretetről mást,<br />
többet kell gondolnunk, mint az ószövetségi korban a<br />
zsidók tették. Őket a felebaráti szeretetre szólította fel<br />
Isten, ám nekünk ezen túlmenően az ellenségeinket<br />
is szeretni kell és nem átkot szórni rájuk. Ebben igazi<br />
példát adott nekünk Jézus Krisztus, aki minden<br />
emberért meghalt: „Abból ismerjük a szeretetet, hogy ő<br />
az életét adta értünk; ezért mi is tartozunk azzal, hogy<br />
életünket adjuk testvéreinkért.” (Jn 3,16; 1Jn 3,16) Igaz,<br />
ekkora áldozatot nagyon ritkán kér a szeretet, de kisebb<br />
károkat, veszteségeket sem tudunk sokszor feláldozni a<br />
szeretet oltárán (1Kor 6,7b).<br />
A harmadik kívánalma az Úrnak a személye iránti<br />
alázatról szól. Mi mindent olyan jól tudunk, Istennek<br />
beleszólást sem engedünk dolgainkba. Az imádságaink<br />
is sok esetben köszöntés nélküli rendelésleadások. Ha<br />
Istennel szemben alázatosak akarunk lenni, akkor<br />
olyan szolgaként kell elé járulni, aki engedelmes<br />
szívű, megadja a teljes tiszteletet, szerény, készséges és<br />
ragaszkodik hozzá. Ezeken túlmenően kicsinységünk<br />
és bűnös voltunk tudatában kell lennünk, és látnunk<br />
kell Isten hatalmát, szentségét. Tehát, ha valaki alázatos,<br />
az nem azt jelenti, hogy önértékelési zavarral küzd, sőt,<br />
inkább nagyon is tisztában van a viszonyokkal. Jézus<br />
saját magát kínálja számunkra példának és arra biztat<br />
bennünket, hogy „tanuljátok meg tőlem, hogy szelíd<br />
vagyok, és alázatos szívű.” (Mt 11,29b) Péter apostol<br />
is jó tanáccsal lát el minket levelében: „Alázzátok<br />
meg tehát magatokat Isten hatalmas keze alatt, hogy<br />
felmagasztaljon titeket annak idején.” (1Pt 5,6)<br />
Befejezésül idézem ismét az Úr kívánságát, mely<br />
minden időben, így ma is aktuális: „Ember, megmondta<br />
neked, hogy mi a jó, és hogy mit kíván tőled az Úr! Csak<br />
azt, hogy élj törvény szerint, törekedj szeretetre, és légy<br />
alázatos Isteneddel szemben.” (Mik 6,8)<br />
Felhasznált irodalom<br />
• BARTHA Tibor (szerk.), 1995, Keresztyén bibliai lexikon II. kötet, Budapest,<br />
Kálvin Kiadó<br />
• BibliaTéka CD-ROM, 2000, A bibliatudomány elektronikus könyvtára, Budapest,<br />
Arcanum Adatbázis Kft.<br />
• MACDONALD, William, 2009, Ószövetségi kommentár, Budapest, Evangéliumi<br />
Kiadó<br />
• POLLÁK Kaim, 1881, Héber-magyar teljes szótár, Budapest, K. n. (reprint)<br />
• RAJ Tamás, 2003, Bibliaiskola, Budapest, Makkabi Kiadó<br />
• RAJ Tamás, 2007, Hol lakik Isten?, Budapest, Makkabi Kiadó<br />
Cartoletti Norbert<br />
Szegények és gazdagok<br />
Jézus szerint nehezen mennek be Isten országába<br />
a gazdagok. Persze ha valami nehéz, az<br />
még nem feltétlenül lehetetlen, de a legtöbb<br />
ember így is szívesen mond áment a jézusi megállapításra,<br />
mert a gazdagokat általában igaztalannak,<br />
csalónak, másokat kisemmizőnek, érzéketlennek<br />
tartjuk.<br />
Tavaly októberben az Eurostat közzétette az Európai<br />
Unióra vonatkozó jelentését, mely szerint minden negyedik<br />
uniós polgár ki van téve a szegénységnek, vagy<br />
társadalmi kirekesztettségnek. A magyar adatok még<br />
elszomorítóbbak, ezek szerint Magyarországon közel<br />
3,3 millió szegény ember él. Az EU statisztika szegénynek<br />
tekintette azt az uniós polgárt, aki a következő<br />
felsorolásból legalább háromban érintett: hiteltörlesztéssel<br />
vagy lakással kapcsolatos fizetési hátralék; váratlan<br />
kiadások fedezetének hiánya; anyagi okból nincs<br />
telefonja; anyagi okból nincs színes tévéje; anyagi<br />
okból nincs mosógépe; anyagi okból nincs autója; évi<br />
egyhetes üdülés hiánya; kétnaponta húsételfogyasztás<br />
hiánya; lakás megfelelő fűtésének hiánya. Krémer Balázs<br />
szociológus az eredményeket így kommentálta: „a<br />
hétköznapi valóság rosszabb, mint amit az adatok mutatnak.<br />
A társadalom alsó háromnegyedének, mások<br />
szerint 80-90%-ának a jövedelme folyamatosan csökken.<br />
Az alsó 8-9 tizedtől elvett pénz szisztematikusan a fölső<br />
egytized, a klánok gazdagodását szolgálja.”<br />
Egy tálca pénz<br />
A szegénység-gazdagság témakörében rengeteg tanácsot,<br />
útmutatást, figyelmeztetést fogalmaz meg a Biblia,<br />
így az Újszövetség is. Elsőként talán a jeruzsálemi<br />
gyülekezet érdekes gyakorlatát emelném ki, melyről<br />
Lukács így írt: „Mindnyájan pedig, akik hittek, együtt<br />
voltak, és mindenük közös volt; És jószágukat és marháikat<br />
eladogatták, és szétosztogatták azokat mindenkinek,<br />
amint kinek-kinek szüksége volt.” (ApCsel 2,44-45) Hasonló<br />
gyakorlat másutt is kialakult. Elie Wiesel Bölcsek<br />
és történeteik című könyvében megemlékezik a stetl,<br />
vagyis a kelet-közép európai zsidó kisvárosok életéről.<br />
„Az emberek Pészach előtt minden évben sorba álltak<br />
a közösség irodája előtt. Odabent egy üres szobában<br />
egy asztal állt, rajta egy tálca pénz. Mindenki egyedül<br />
ment be. Ha az illető gazdag volt, pénzt hagyott ott, ha<br />
szegény, elvitt. És soha senki sem tudta, mennyit tettek<br />
hozzá, vagy vittek el.”<br />
A jeruzsálemi gyülekezet gyakorlatához képes a későbbi<br />
években megváltozott a helyzet. Az üldözések<br />
következtében a hívők szétszéledtek, új gyülekezeteket<br />
alapítottak. Jakab apostol ezeknek a szétszórtságban<br />
élőknek írt levelet, melyben (Jak<br />
2,1) ellenezte azt a hozzáállást, mely a<br />
gyülekezetbe belépő aranygyűrűs férfit – aki nyilván<br />
nagyot lendíthetett a gyülekezet gazdasági életén –<br />
előkelő hellyel kínálták, míg a szegényt félreállították.<br />
Krisztusban – írja Pál – nincs többé szolga és szabad,<br />
és bizonyára szegény és gazdag sem. A megtérés valódisága<br />
azt hiszem hamar kiderült, amikor egy-egy<br />
istentiszteleten valóra kellett váltani Pál kérését: „Köszöntsétek<br />
egymást szent csókkal.” (1Kor 16,20) A gazdagnak<br />
leereszkedni a szegényhez, az aranygyűrűsnek<br />
a koldushoz és az úrnak a rabszolgához nem lehetett<br />
mindig egyszerű, de gyönyörű kifejezése volt e csók<br />
annak a testvéri érzületnek, melyre Krisztusban juthatunk<br />
– szegényként és gazdagként is.<br />
Van átjárás!<br />
A gazdagok és szegények viszonyáról az apokrif irodalomban<br />
is olvasunk. Hermasz Pásztora érdekesen<br />
közelíti meg a témát: „a gazdagnak bár van vagyona,<br />
de az Úr előtt mégis szegénynek számít, mert a gazdagsága<br />
leköti figyelmét, és így igen keveset ér imádsága,<br />
az Úrnak tett vallomásai; [...] de ha a gazdag odamegy<br />
a szegényhez és a szükséges dolgokban segítségére van<br />
abban a hitben, hogy ha ezt megteszi a szegényekkel, a<br />
fizetséget érte majd megtalálja az Úrnál, és ezért megad<br />
mindent a gazdag kételkedés nélkül a szegénynek, a szegény<br />
pedig, akit a gazdag megsegített, hálát adván az<br />
Istennek, közbenjár érte. [...] A gazdag így újra meg újra<br />
gondoskodik a szegényről, nehogy az életében hiányt<br />
szenvedjen, mert tudja, hogy a szegény imája értékes és<br />
kedves az Isten előtt.” Ma is követendő lehet ez a példa.<br />
A szegények mindenkor veletek lesznek – mondta<br />
Jézus. Attól tartok, a gazdagok is. Világunkban a két<br />
réteg között legalább akkora szakadék tátong, mint amiről<br />
Jézus tett említést a gazdag és Lázár példázatában<br />
(Lk 16,19-31). Hiszem ugyanakkor, hogy ha nem csak<br />
a szegények és a gazdagok, hanem Krisztus is közöttünk<br />
van, akkor van átjárás. Legyenek gyülekezeteink<br />
ékes példái annak, hogy ahol Krisztus megjelenik, ott<br />
valóban leomlanak a<br />
„közbevetett választófalak”<br />
(Ef 2,14)!<br />
5. szám – 8. oldal<br />
5. szám – 9. oldal
Gondolkodó •<br />
• Gondolkodó<br />
Baráti Róbert<br />
A legfelső emelet<br />
D. Nagy Tamás<br />
Szexualitás és korszellem<br />
Egy olyan élményemről szeretnék röviden<br />
írni, melyet egy kis réztábla ihletett. Az<br />
évek alatt sokszor láttam már, sokszor elmentem<br />
mellette, ügyet sem vetve rá. De most,<br />
sok év után megszólított és egy nagyon fontos<br />
dolgot tanított.<br />
Öt éve annak, hogy a PTF kapuit a hátam mögött<br />
hagyva sikeresen befejeztem teológiai tanulmányaimat.<br />
Azóta a vidéki lét nemigen tette lehetővé, hogy szeretett<br />
főiskolámat gyakran meglátogassam. Ezért is örültem,<br />
amikor a nyáron egy névre szóló meghívást kaptam;<br />
egy újonnan induló képzés bemutatására invitáltak.<br />
Van, ami nem változik<br />
Az utazás zökkenőmentesen zajlott, a csatlakozások<br />
még a régiek voltak. Az utcán rutinosan vettem be a<br />
kanyarokat, mint annak idején. Az iskola épülete is<br />
ugyanott volt, ahol eddig és minden úgy volt, ahogy<br />
itt hagytam. Belépve kicsit átjárt az „újra itthon” érzés.<br />
Jólesően megállapíthattam, hogy vannak dolgok, amik<br />
nem változnak.<br />
Amikor viszont felmentünk az előadás helyszínére –<br />
a legfelső emeletre, az imaterembe – jött a meglepetés.<br />
A helység hatalmas változáson ment keresztül: alapterülete<br />
kibővítésre került, a belső teret igényesen felújították,<br />
sőt klímával is ellátták. A beszerelt modern<br />
hangtechnika és projektor tette igényesen teljessé a<br />
képet.<br />
Az előadás szünetében Ungvári Csabának – a főiskola<br />
rektorhelyettesének – meg is jegyeztem, hogy menynyire<br />
tetszik az új forma, mely egyben szép és célszerű.<br />
Beszélgetésünk közben egy kérdést tettem fel: „Most<br />
mi a neve a teremnek? Nagy előadó, konferenciaterem?”.<br />
A válasz rövid, mondhatni bibliai stílusú volt: „ Menj,<br />
és nézd meg!” Megtettem. Az ajtó külső felén ott díszelgett<br />
a régi réztábla, a jól ismert felirattal: Imaterem.<br />
Be kell vallanom, meglepett a dolog.<br />
Valami<br />
másra számítottam, ez viszont elgondolkodtatott, s a<br />
kis táblán keresztül Isten tanított valamit.<br />
Ima fel, tűz le<br />
„Egy másik angyal is odajött, és megállt az oltárnál, kezében<br />
aranyfüstölő, és adatott neki sok füstölőszer, hogy<br />
a szentek imádságaihoz tegye az aranyoltárra, amely a<br />
trón előtt van. És felszállt a füstölőszerek füstje a szentek<br />
imádságaival az angyal kezéből Isten elé. Ekkor vette az<br />
angyal a füstölőt, megtöltötte az oltár tüzéből, és ledobta<br />
a földre: mennydörgés és zúgás, villámlás és földrengés<br />
támadt.” (Jel 8,3-5)<br />
Ez a rövid bibliai igehely egy nagyon egyszerű szellemi<br />
törvényszerűséget mutat be: a szentek imádsága<br />
felszáll, s a mennyből a tűz leszáll.<br />
Sokszor vágyunk arra, hogy Isten földrengésszerűen<br />
megrázza az életünket, hogy a Szentlélek szele zúgjon, s<br />
a mennyei tűz ereje töltse be életünket. Ezek jó vágyak,<br />
hiszen egyeznek Isten akaratával. De vajon megtesszük<br />
azokat az előfeltételeket, melyek ehhez kellenek?<br />
Imádkozunk? Felszállnak Isten trónja elé imádságaink?<br />
Van helye, ideje az Istennel eltöltött időnek a mai<br />
rohanásban? Nagyon jó példa Dániel kapcsolata Istennel:<br />
egy állami gépezetben felsővezetőként dolgozott, s<br />
a sok tennivaló és felelősség ellenére mégis volt ideje<br />
naponta háromszor imádkozni Istenhez.<br />
Amire a PTF tanít<br />
Az elmúlt öt évben sok minden történt: új tanárok<br />
jöttek, új képzések indultak el. A kor kihívásaira válaszokat<br />
kereső, fejlődésre nagyon is képes iskola benyomását<br />
kelti. De legfelül még mindig az imaterem<br />
van! Ez nagyon jól jelképezi (s hiszem, hogy egyben<br />
leképezi), hogy a teológiai tanulmányokban is a legfelső<br />
– s egyben legfontosabb – szint az Istennel való élő<br />
kapcsolat, mint ahogy az élet minden más területén is.<br />
Mi is ugyanígy hasonlíthatóak vagyunk egy épülethez.<br />
Pál apostol szerint templomok vagyunk, de vajon nekünk<br />
mi a legfontosabb? Mi az, amit minden fölé helyezünk?<br />
Mennyire fontos nekünk az Úrral való kapcsolat?<br />
Egyre több állam jogalkotói tekintik teljes<br />
értékű házasságnak két azonos nemű<br />
ember életközösségét, míg mások próbálnak<br />
ragaszkodni a hagyományos házasságmodellhez.<br />
A média többnyire a szexualitás liberális<br />
megközelítését követi nyomon.<br />
A homoszexualitás megítélésében még a keresztények<br />
is széles skálán mozognak. Vannak határozottan<br />
elzárkózók, mások elfogadóak, így nem csoda, hogy az<br />
ún. „információs társadalom” erkölcsi szemlélete nem<br />
lesz összhangban a Teremtő szándékaival. Jelen cikket<br />
elsősorban hívők számára (1Kor 5,12-13) írom, hogy<br />
rámutassak a szexualitás bibliai szemléletére, amely világosan<br />
fogalmaz ebben a témában.<br />
Nincs védőoltás a bűn ellen<br />
A Biblia tanítása szerint a szexuális tevékenységeknek<br />
színtere a házasság, mely a férfinak és a nőnek élethoszszig<br />
tartó szövetsége. Az Isten szándéka szerinti egészséges<br />
szexualitás – amely magába foglalja a vonzalmat,<br />
a hozzáállást, a gondolkodást, a kommunikációt és a tevékenységet<br />
– a következő két tény együttállása esetén<br />
áll fenn: a szereplő egy férfi és egy nő, a színtér pedig<br />
kettejük szövetségi házassága. Minden egyéb esetben<br />
torzulásról, eltévelyedésről és bűnről beszél Isten.<br />
Az „természetes” dolog, hogy a Krisztusban nem hívő<br />
emberek mindenféle torzulásnak, eltévelyedésnek és<br />
bűnnek vannak kiszolgáltatva, amely az Istentől való<br />
távolság gyümölcse (Róm 1,28). Akiket azonban Krisztus<br />
megszabadított, azokba az ő szentségének szellemét<br />
adta, hogy általa tudjanak járni az új életben (Róm 6,4<br />
és Róm 7,6).<br />
A bűneset óta mindenféle torzulás előfordulhat. Senki<br />
sem kap csecsemőkori védőoltást torzulás, vagy bűn<br />
ellen. Ne adjuk fel a bibliai igazságot a korszellem nyomása<br />
miatt, még ha tömegméretű lesz is az egyneműek<br />
kapcsolata! Legyünk szilárdak abban, hogy a szexualitást<br />
Isten a férfi és a nő házasságára teremtette.<br />
vőket is befolyásolja „akik inkább az élvezeteket szeretik,<br />
mint az Istent.” (2Tim 3,4)<br />
Ahogyan a heteroszexuális, keresztény, nyugati társadalom<br />
a házasság élvezet értékét a szaporodási érték<br />
fölé emelte, úgy nyert teret az összes torzult szexuális<br />
magatartás is, melyeknek csupán élvezet értéke van.<br />
Azt nem tudnám megmondani, hogy hogyan és miként<br />
alakul ki valakiben a saját neme iránti vonzódás,<br />
vagy a született nemiségével nem egyező szexuális<br />
identitás. Azt azonban állítom, hogy mivel az azonos<br />
nemű emberek közötti szexuális kapcsolatból kizárható<br />
a szaporodás, az egészen biztosan kívül van az Isten<br />
szeretésén.<br />
Emeljük fel tekintetünket!<br />
Természetesen Isten mindenkit szeret, így a melegeket<br />
is. Csakhogy e szeretett állapotnak mindenkit arra<br />
kell ösztönöznie, hogy viszontszeresse őt. Itt ki kell<br />
lépnem a meleg-körből. A heteroszexuálisoknak sincs<br />
több joguk a szexuális élvezethez, mint a többi embernek.<br />
A földi életet nem lehet leélni élelem és ruházat<br />
nélkül, de szex nélkül igen. Ha hiányzik is ez az élettevékenység,<br />
attól még lehet kiteljesedett életet élni. Ha<br />
az Úrnak felajánljuk az életünket mindenestől, a velünk<br />
született vonzalmainkat és a hiányainkat is, amelyek<br />
miatt bánkódunk (1Pt 4,19), azt ő mind javunkra formálja<br />
(Róm 8,28).<br />
Korunkban túlzott hangsúly kerül a földi élet élvezésére,<br />
amely az Istennel való életközösség hangsúlyvesztésével<br />
jár (Mt 24,12). Itt az ideje annak, hogy egyénileg,<br />
családilag és közösségileg is felemeljük tekintetünket<br />
az „odafel valókra”! Tekintsünk arra a mennyei hazára,<br />
ahol minden földi hiányt kipótolnak, ahol minden<br />
fájdalom és kínlódás elnyeri jutalmát, ahol megértjük<br />
önmagunk földi létezésének valódi értelmét és értékét<br />
(Jel 7,14 és 21,4)!<br />
Isten lábnyomai<br />
Egy olyan korban élünk, ahol a megújulás, a fejlődés<br />
szinte kényszerként nehezedik ránk. A munkahelyen<br />
mindig többet kérnek tőlünk. A gyülekezetben<br />
minden évben új dalokat tanulunk, a Bibliát is újból<br />
és újból modernizáljuk, új könyveket olvasunk, új épületeket<br />
emelünk, s a példákat hosszan lehetne sorolni.<br />
Igyekszünk minden területen lépést tartani. De vajon a<br />
Mindenhatóval is lépést tartunk? Figyeljük imádkozó<br />
szívvel az ő lábnyomait?<br />
Kívánom, hogy mindenkinek ez legyen a „legfelső<br />
emeleten”!<br />
Az élvezet nem minden!<br />
Azonban alázattal kell megközelítenünk a helyzetet!<br />
Nem csak a „másként gondolkodókét”, hanem a sajátunkat<br />
is.<br />
A szexualitásra utaló legelső bibliai hely ez: „Isten<br />
megáldotta őket, és ezt mondta nekik Isten: Szaporodjatok…”<br />
(1Móz 1,27-28) A szexről legelőször tehát a<br />
Biblia nem azt tanítja, hogy „megáldotta őket és ezt<br />
mondta nekik: élvezzétek…”!<br />
Minden torzulás akkor indult el, amikor „a<br />
kígyó ezt mondta az asszonynak: „Dehogy…”<br />
(1Móz 3,4) Ez az ördögi hatás azokat a hí-<br />
5. szám – 10. oldal 5. szám – 11. oldal
Gondolkodó •<br />
• Gondolkodó<br />
Pintér Imre<br />
Hogy mindnyájan<br />
meghallhassák<br />
AWorld Assemblies of God Fellowship negyedik<br />
missziós kongresszusa nyitó alkalmán<br />
Ivan Satyavrata hirdette az igét. Testvérünk<br />
a kalkuttai Bubtan Memorial gyülekezet<br />
lelkipásztora, egyúttal teológiai professzor, egyháztörténelmet<br />
tanít. Éveket töltött keresztény<br />
vezetők képzésével, jelenleg azonban gyülekezetével<br />
arra fókuszálnak, hogyan érhetik el a gyermekeket<br />
és a tizenéveseket az evangéliummal.<br />
Az elmúlt években több tízezer rászoruló gyermek<br />
jutott alapvető élelmiszerekhez, tanulási lehetőséghez<br />
a szolgálatukon<br />
keresztül. Harcolnak<br />
a szegénység, az<br />
emberkereskedelem<br />
frontján, úttörő tevékenységet<br />
folytatva az<br />
elesett emberek elérésének<br />
eddig kevésbé<br />
gyakorolt területein is.<br />
Mindenki?<br />
Az alapige (Róm<br />
10,9-15) elolvasása<br />
után mindjárt egy<br />
tisztázó kérdéssel indította<br />
igehirdetését.<br />
Ki is az a „mindenki”<br />
(a Károli fordítás szerint:<br />
minden), akinek<br />
hallani kell az evangéliumot? Nos, a mindenki mindenkit<br />
jelent. Sajnos manapság sokan hiszik a gyülekezetekben,<br />
hogy nem olyan fontos az a kis „mindenki”<br />
szavacska (egyes fordítások ki is hagyják). A liberálisok<br />
például nem hiszik, hogy személyesen kell megtérni.<br />
Azt vallják, hogy Isten végül úgyis mindenkit üdvözít,<br />
hiszen nem lehet olyan rossz, hogy pokolra engedne<br />
bárkit is. Pedig hallás és hit nélkül nincs üdvösség!<br />
Aztán ott vannak a konzervatív keresztények is, akik<br />
azt hiszik, Krisztus nem halt meg mindenkiért, csak a kiválasztottakért.<br />
Teológiailag nonszensz, azonban beszélnünk<br />
kell róla, mert még pünkösdi körökben is előfordul<br />
ez a vélekedés. Mit gondolunk tehát? Az Ige teljesen világos:<br />
„mindenki, aki segítségül hívja”. Vagy: „nem akarja,<br />
hogy némelyek elvesszenek.” (2Pt 3,9) Nincs speciális<br />
csoport! Krisztus mindenkiért meghalt. Missziós stratégiánknak<br />
is ez a fókusza. Nem hagyjuk abba a munkát,<br />
míg csak egy ember is akad, aki meg nem tért volna. A<br />
Biblia igen világos: a mindenki mindenkit jelent!<br />
A kapcsolat<br />
Sokfelé hirdetjük az evangéliumot. Utcákon, stadionokban,<br />
de egészen szélsőséges helyeken is. Kérdés<br />
azonban, hogy meghallják-e? Sokan úgy gondolkodnak,<br />
hogy én megteszem a magamét azzal, hogy<br />
elmondom, a többi nem az én dolgom. A Szentlélek<br />
majd megteszi. Ne mondj rá áment! Biztos vagy benne,<br />
hogy amit elmondtál azt meg is hallották? Vagy csak<br />
lepergett róluk?<br />
Két dologra kell ügyelnünk, ha azt akarjuk, hogy<br />
meghallják. Az első ezek közül a kapcsolat, vagy kapcsolódás.<br />
Kapcsolatba kell kerülni azzal a személlyel,<br />
akinek az evangéliumot elmondjuk. Jézus mindig kereste<br />
a kapcsolódást, bárkivel beszélt. Nikodémusnak<br />
elmondta: újjá kell születned. A samáriai asszonynak<br />
nemcsak ledarálta a evangélium négy lépését, hanem<br />
élő vízről beszélt neki. A vaknak azt mondta: láss újra,<br />
a gazdag ifjúnak: add el mindened, a démontól megszállottnak<br />
pedig (illetve a benne levőnek): menj ki<br />
belőle. Az a lényeg, hogy Jézus soha nem formulákat<br />
követett. Nem építette fel három pontra a prédikációját,<br />
hogy aztán több százszor elismételgesse különböző<br />
helyeken.<br />
A Szentlélek kreatív; segít személyessé tenni az<br />
evangélium hirdetését ma is. Kornéliusnak például az<br />
angyal úgy tette személyessé, hogy elmondta: „Istenhez<br />
jutottak imáid és alamizsnáid.” Ez persze összezavarja<br />
kissé a teológiánkat, hogy Isten meghallgatja<br />
azok imáit is, akik nem születtek újjá. De hiszen ez a<br />
lényeg: mindenki, aki hozzá jön, kapcsolatba kerülhet<br />
vele.<br />
Pál is megtalálta a kapcsolatot az Athéniakkal az „ismeretlen<br />
isten” említésével. Nem hagyta magát a filozófia<br />
területére szorítani. Megtalálta a módját, hogy meghallják<br />
az evangéliumot. Hitvallása ezzel kapcsolatban<br />
az 1Kor 9,20-22-ben található. „A zsidóknak olyanná<br />
lettem, mint aki zsidó, hogy megnyerjem a zsidókat; …<br />
A törvény nélkülieknek törvény nélkülivé lettem, hogy<br />
megnyerjem a törvény nélkülieket… Az erőtleneknek<br />
erőtlenné lettem, hogy megnyerjem az erőtleneket: mindenkinek<br />
mindenné lettem, hogy mindenképpen megmentsek<br />
némelyeket.”<br />
Mit mond Pál? Mindent megteszek, hogy hidat<br />
építsek az elveszettekhez. Az evangélium üzenete<br />
nem változik, de ha azt akarjuk, hogy az emberek<br />
valóban meghallják, szükségünk van a kreatív Szentlélek<br />
segítségére a kapcsolódás megtalálásában. Ha<br />
őszinték vagyunk, pont ez a problémánk. A kapcsolatteremtés<br />
nehéz munka. Önmegtagadást, időt,<br />
energiát igényel.<br />
Együtt Jézussal<br />
A második dolog, amire ügyelnünk kell, a valóságosság.<br />
Az emberek akkor hallják meg, ha látják, hogy komolyan<br />
vesszük, amit hirdetünk nekik.<br />
Ázsiában az utcán mindenre lehet alkudni, csak a<br />
vallás kérdésében nem ismernek alkudozást. A legutóbbi<br />
statisztikák szerint Ázsiának 98%-a mélyen vallásos,<br />
és csak 2%-a ateista. Azaz, az eléretlen emberek<br />
túlnyomó többsége egyáltalán nem olyan szofisztikus,<br />
mint a nyugati ember. Amire igazán szükségük van,<br />
hogy a valóságos, megtapasztalható Istent mutassuk<br />
meg nekik. Bizonyítékot keresnek, hogy az evangélium<br />
valóságos, hogy Jézus a valóság.<br />
Az ApCsel 4-ben ott van a fordulópont, amikor felismerték<br />
a zsidó vezetők, hogy ezek az emberek Jézussal<br />
voltak. Együtt voltak vele, amikor megetette az<br />
éhezőket, meggyógyította a betegeket, a vak szemét<br />
megnyitotta, hirdette a szegényeknek az evangéliumot,<br />
s a foglyokat szabadon bocsátotta. A vele való együttlét,<br />
s hogy milyen mélyen együtt érzett a szenvedőkkel,<br />
mélységes és visszafordíthatatlan változásokat eredményezett<br />
bennük! Olyanokká váltak, mint Jézus! Nos, ez<br />
a misszió!<br />
A nagy misszióparancs elemeiből tulajdonképpen<br />
csak a tanítvánnyá tétel van felszólító módban. A<br />
másik három elem: elmenni, bemeríteni, megtanítani,<br />
valójában csak ennek a módja, a lépései. Mi viszont a<br />
tanítvánnyá tételt leredukáljuk a bűnösök imájának elmondására<br />
és a bemerítésre. Viszont az Ige itt nem fejeződik<br />
be. Meg kell tanítani őket mindarra, amit Jézus<br />
megparancsolt! Ha valaki Jézussal van együtt, akkor<br />
egy idő után épp úgy néz ki, épp úgy hangzik, épp úgy<br />
illatozik, mint ő!<br />
Jogos-e a világ elvárása, hogy a Krisztus illatát érezzék<br />
a keresztényeken? Közel merjük-e engedni magunkhoz<br />
őket? Hiszen ha a missziónkat látják, vajon nem<br />
arroganciát, büszkeséget, megélhetési kereszténységet,<br />
vallásos törvénykezést, vitatkozásokat és szakadásokat<br />
tapasztalnak? Miért hinnének hát az üzenetünknek? A<br />
gyülekezeteknek, kicsiknek, nagyoknak egyaránt magukon<br />
kell hordani Krisztus illatát.<br />
„Én is keresztény akarok lenni”<br />
Egy fiatal misszionárius-házaspárt igen veszélyes<br />
muzulmán területre küldtek ki. Igyekezetek kapcsolatokat<br />
építeni. Meghívták ismerőseiket a házukba, vendégül<br />
látták őket, de nem beszéltek nekik a hitükről,<br />
nem mondták el az evangéliumot. Az egyetlen dolog,<br />
amit tettek, hogy evés előtt mindig meghajtották a fejüket<br />
és röviden imádkoztak. Egy fiatal nő egy ilyen evés<br />
előtti ima után egyszer csak odatérdelt eléjük és sírva<br />
mondta: „– Én is keresztény akarok lenni, mint ti! Tanítsatok<br />
meg rá!” Először azt hitték, a titkosrendőrség<br />
provokátora. Óvatosan azt kérdezték: „– Ki mondta,<br />
hogy keresztények vagyunk?” „– Hát, ahonnan jöttök,<br />
abban az országban tudtommal keresztények élnek.<br />
Amúgy meg ahogy éltek, beszéltek, ami sugárzik rólatok,<br />
az számomra annyira megnyerő, hogy én is akarom!”<br />
Van-e valami a gyülekezeteinkben, személyes életünkben,<br />
ami másokat Jézushoz vonz?<br />
Ahhoz, hogy meghallják, szükség van a valódi kapcsolatteremtésre,<br />
és arra, hogy Jézus valóságát tapasztalják<br />
meg rajtunk keresztül.<br />
Az elveszettek hangja<br />
Az 1Móz 12-ben található Ábrahám elhívása, melynek<br />
végső kicsengése ez: „megáldatnak benned a föld<br />
minden nemzetei.” Isten meg akarja áldani a népeket!<br />
Ábrahám Isten partnere lett a misszióban. Ennek a<br />
barátságnak gyümölcsei vagyunk mi is. Ábrahám elindult,<br />
elment, ahogy Isten parancsolta, hogy hallhassák<br />
a népek...<br />
Isten ma is barátokat keres, akiket elküldhet, akik el<br />
is mennek. Ha Isten barátja vagy, akkor valahova elküld.<br />
Ha nem vagy elküldve, megkérdőjelezem, hogy<br />
Isten barátja vagy-e! Menned kell, ha Isten azzal tisztelt<br />
meg, hogy a barátjává fogadott! Menned kell, hogy az<br />
elveszettek meghallják az evangélium szavát, hogy ne<br />
kerüljenek a kárhozatra!<br />
Egy teológus gyerekként Németországban élte meg a<br />
II. világháború végét. Templomuk az egyik haláltáborba<br />
vezető vasútvonal közelében volt. Minden vasárnap<br />
délelőtt hallották jönni a vonatokat. Tudták, hogy<br />
mint vágóállatokat vitték bennük a zsidókat. Hallották<br />
is a segélykiáltásaikat. Borzasztó érzés volt, de nem<br />
mertek tenni semmit. Rettegtek az újabb vonatoktól, a<br />
mozdony füttyétől. Az istentiszteleteken elkezdtek hát<br />
énekelni, egyre hangosabban, hogy legalább ne hallják<br />
őket. „Tudtuk, mi történik a zsidókkal” – mondta.<br />
„Mi azonban távol akartuk tartani magunkat, de még<br />
mindig hallom a vonatfüttyöt álmomban, s akkor felriadok.<br />
Isten bocsássa meg nekünk, hogy nem tettünk<br />
semmit!”<br />
A gyülekezet a misszióért van. Nincs gyülekezeti modell<br />
a Bibliában, amelyik nem erről szólna. Fontos a dicsőítés,<br />
de ha nem missziózunk, a lényeget veszítjük el.<br />
Ne nyomja el dicsőítésünk az elveszettek hangját!<br />
5. szám – 12. oldal 5. szám – 13. oldal
Beszélgetés •<br />
• Beszélgetés<br />
Szük Bendegúz L.<br />
A Plútó tagadhatatlanul fiatal<br />
Gyermekkoromban mindig izgatottsággal<br />
gondoltam a kicsiny Plútóra, amely akkoriban<br />
a Naprendszerünk legutolsó, kilencedik<br />
bolygója volt. Aztán a kétezres években<br />
minden megváltozott, sorra fedezték fel a Plútóhoz<br />
hasonló égitesteket a Neptunuszon túl, amely<br />
következtében a Plútó és hasonló társai 2006-tól<br />
már nem viselhették a bolygó címet, hanem törpebolygó<br />
besorolást kaptak. A törpebolygók elég<br />
nagyok ahhoz, hogy közel gömbölyűek legyenek,<br />
de nem elég nagyok ahhoz, hogy pályájuk környékét<br />
„kisöpörjék” más égitestektől.<br />
<strong>2015</strong> nyarán a tudományos világ figyelme elsősorban<br />
a Naprendszerünk kutatása felé irányult, mivel két űrszonda<br />
is törpebolygók<br />
közelébe ért. Az űrszondák<br />
megfigyelései számos<br />
meglepetést tartogattak,<br />
különösképpen<br />
az evolucionista tudósok<br />
számára, ugyanakkor<br />
tovább mélyítették<br />
a bibliai beszámolót<br />
támogató teremtéstudomány<br />
igazságát. A<br />
teremtéstudósok elképzelése<br />
szerint a Föld<br />
és a Naprendszer kora<br />
6-7000 év lehet, amelyre<br />
a bibliai beszámolón túl<br />
számtalan tudományos<br />
megfigyelés, mérési<br />
eredmény is mutat.<br />
5. szám – 14. oldal<br />
Sokkal fiatalabb,<br />
mint<br />
eddig hitték<br />
A Plútót eddig csak<br />
földi vagy föld körüli<br />
pályán keringő távcsöveken<br />
keresztül ismertük, azonban <strong>2015</strong>. július 14-én<br />
kilenc és fél év utazás után a New Horizons űrszonda<br />
elsuhant mellette és legnagyobb holdja, a Charon mellett,<br />
amelyekről a rendelkezésre álló rövid idő alatt a<br />
lehető legtöbb információt gyűjtötte.<br />
A Plútó egy kisebb égitest, átmérője mindössze 2370<br />
km, amely a Földről jól ismert Holdunk átmérőjének<br />
csupán 2/3-a. Hogy jobban érzékeljük, ez a méret nagyságrendileg<br />
a Madrid-Varsó távolság, tehát a Plútót a<br />
Föld felszínére helyezve Európa egészét sem fedné el.<br />
Felszínéről korábban semmit nem tudtunk, így nagy kíváncsisággal<br />
vártuk az első képeket. A képek tanulsága<br />
szerint a Plútó felszíne változatos, vannak 3500 méter<br />
magas hegyek, metán és nitrogén jéggel borított területek.<br />
Felszíni hőmérséklete -225 °C.<br />
A tudósok nehezen tudták visszatartani döbbenetüket<br />
a szonda felvételei láttán. A képek rendkívül fiatal<br />
világot tártak elénk, amely valószínűsíthetően ma is<br />
geológiailag aktív. Az aktivitást az égitest belső hője<br />
táplálja, amely egy evolucionista tudósnak igen nagy<br />
problémát jelent, mivel egy ilyen piciny égitest esetén<br />
(tömege hatoda a Holdénak) lehetetlen megmagyarázni,<br />
hogy az evolucionisták által feltételezett 4,6 milliárd<br />
éves kora alatt hogyan ne hűlt volna ki teljesen.<br />
A Plútó felszínén az egyik legfiatalabb geológiai képződményeket<br />
a szív alakú „Tombaugh Reggio“ egyik<br />
A Plútó a New Horizons űrszonda felvételén a szív alakú Tombaugh Reggioval<br />
(NASA/JHUAPL/SwRI)<br />
része, az ún. Szputnyik-síkság szénmonoxid, nitrogén<br />
és metán jéggel borított felszíne teljesen mentes a<br />
meteorit becsapódásoktól, amely az evolucionista tudósok<br />
szerint is nagyon fiatal, becslésük szerint kora<br />
nem lehet több, mint 100 millió év, amely számukra<br />
még mindig rendkívüli fiatalságot fejez ki. Ugyanakkor<br />
mindez jelenthet akár 100 évet is! Egy égitest felszíni<br />
korának megállapításához az egyik alapvető eszköz a<br />
felszínen található becsapódások, kráterek számának a<br />
meghatározása. Ugyanakkor ez a korhatározási módszer<br />
nem megbízható, mivel nem ismerjük a becsapódások<br />
gyakoriságát, ugyanakkor biztosra vehető, hogy<br />
a becsapódások gyakorisága hosszútávon nem állandó,<br />
emiatt a módszer legfeljebb csak arra alkalmas, hogy az<br />
ugyanazon égitesten lévő felszínek egymáshoz viszonyított<br />
korát állapítsuk meg.<br />
Jeff Moore, a NASA Ames Kutatóközpontjának tagja<br />
az alábbiakat mondta egy sajtótájékoztatón: „Még mindig<br />
emlékeznem kell, hogy mély levegőt vegyek. [...]<br />
Amikor először láttam ezt a képet úgy döntöttem, hogy<br />
‚nem könnyen magyarázható felszínnek’ fogom nevezni.<br />
[...] Amennyire tudjuk, kora akár egy hetes is lehet.” Bill<br />
McKinnon a New Horizons csapat tagja, a Washington<br />
Egyetem oktatója úgy nyilatkozott, hogy „valós bizonyítékunk<br />
van a közelmúltban történt geológiai aktivitásra”.<br />
A közelebbi felvételeken a nitrogénjég gleccserszerű<br />
folyásai láthatók. A megállapítások szerint a jég ilyen<br />
mozgása csak akkor lehetséges, ha az legalább egy kilométer<br />
vastag és az égitest oldaláról melegítve van.<br />
A Sputnyik-síkság (NASA/Johns Hopkins University Applied Physics<br />
Laboratory/Southwest Research Institute)<br />
Ebben a régióban repedezések és vonalak is láthatók,<br />
amelyek szintén geológiai aktivitásra, hőkibocsátásra<br />
utalnak. Mindemellett a jégben sötét foltok is láthatók,<br />
pont úgy, mint a Szaturnusz Titán holdján, amelyekről<br />
később kiderült, hogy gejzírek és a Plútó esetén is ez a<br />
feltételezés valószínűsíthető.<br />
Óránként 500 tonna anyagot veszít<br />
A Plútó légköre további meglepetésekkel szolgált. A<br />
mostani megfigyelések az égitest Nap körüli keringésének<br />
teljes ideje alatt állandó légkör jelenlétét mutatják.<br />
Légköre a Földéhez hasonlóan elsősorban nitrogénből áll,<br />
NÉVJEGY<br />
Szük Bendegúz L., villamosmérnök, lelkipásztor.<br />
Házas, három gyermek édesapja. Író, kutató, előadó,<br />
teológiákon, egyetemeken, középiskolákban<br />
oktatott, 15 éve a magyar teremtéstudomány egyik<br />
meghatározó alakja. Több nemzetközi teremtéskutató<br />
csoport, valamint a Vissza a Valósághoz munkacsoport<br />
(www.visszaavalosaghoz.hu) tagja. Írásait<br />
a Biblia, történelem, tudomány füzetsorozatban,<br />
valamint a www.szuk.hu weblapon teszi közé.<br />
ugyanakkor metán és összetettebb szénhidrogén vegyületekből<br />
álló rétegeket is tartalmaz. A New Horizons űrszonda<br />
már öt nappal a megérkezése előtt észlelt nitrogén<br />
atomokat, mivel a Plútó kicsiny gravitációs ereje és a napszél<br />
miatt folyamatosan veszít légköréből. Számítások szerint<br />
az égitest így óránként<br />
500 tonna anyagot veszít!<br />
Az evolucionista 4,6 milliárd<br />
éves feltételezett kora<br />
alatt ez egy kb. 3000 méter<br />
vastag nitrogén jég réteg<br />
eltávolodását jelentené a<br />
teljes felszínről. Természetesen<br />
az, hogy ez a nagy<br />
mennyiségű anyag honnan<br />
és hogyan kerül pótlásra<br />
a Plútó felszínéről, nem<br />
ismert, ugyanakkor nagyon<br />
nehezen elképzelhető,<br />
hogy légköre több milliárd<br />
éves lenne, amely ismét<br />
csak azt bizonyítja, hogy<br />
fiatal égitestről van szó.<br />
A Plútó legnagyobb<br />
holdjáról, a Charonról<br />
készült felvételek sem kevésbé<br />
meglepőek. Hatalmas<br />
repedések, kanyonok<br />
találhatók rajta, amelyek<br />
elérik a 9 km mélységet<br />
is. Felszínén a várakozásokkal<br />
ellentétben nagyon<br />
kevés kráter található, ami<br />
arra utal, hogy meglepően fiatal lehet és a Plútóhoz hasonlóan<br />
talán ma is aktív, amely egy olyan égitest esetében,<br />
amely a Plútó tömegének csak 1/7-ed részével bír<br />
nagyon nagy kérdéseket vet fel az evolucionisták számára,<br />
ugyanakkor a bibliai teremtéstudomány szemszögéből<br />
természetes tulajdonság.<br />
Az új felfedezések a Biblia igazságát bizonyítják, miszerint<br />
a Plútó és holdjai, valamint a teljes Naprendszer<br />
nem lehet több milliárd éves, ennek megfelelően létrejöttük<br />
természetes kialakulással nem magyarázható,<br />
csak természetfeletti erővel lehetséges. További információk<br />
a www.szuk.hu oldalon találhatók, ahol kérdéseit<br />
is felteheti!<br />
5. szám – 15. oldal
Beszélgetés •<br />
• Beszélgetés<br />
Az interjút Cartoletti Norbert készítette<br />
Migráció, misszió, végidők<br />
Pataky Alberttel, a Magyar Pünkösdi Egyház elnökével beszélgettünk<br />
érző Istenünk, halld meg a szír<br />
nép kiáltását, vigasztald az erőszakot<br />
szenvedőket, a gyászolókat! Adj<br />
„Együtt<br />
erőt Szíria szomszédos népeinek, hogy befogadják<br />
a menekülőket! Térítsd meg azok szívét, akik<br />
fegyvert ragadtak, és védd meg, akik ragaszkodnak<br />
a békéhez” – imádkozta Antonios Naguib<br />
alexandriai bíboros még 2013-ban.<br />
Azóta számos imafelhívás fogalmazódott meg először<br />
Szíriáért, de később Ukrajnáért, valamint az Iszlám<br />
Állam által veszélyeztetett népcsoportokért, üldözött<br />
keresztényekért. Imádkoztunk és reméltük, hogy Isten<br />
jóra fordítja a dolgokat, hogy minden visszatérhet a korábban<br />
kijárt kerékvágásba. Némelyek talán azt várták,<br />
remélték, hogy a nyugati hatalmak erejüket felhasználva<br />
odacsapnak – mint tették már annyiszor –, s ennek<br />
következtében áll helyre a rend. Csapkodások ugyan<br />
voltak, de az áhított rend nem jött létre. Szíriában – de<br />
másutt is – továbbra is ropogtak a fegyverek, emberek<br />
ezrei haltak meg és százezrei, milliói váltak földönfutóvá,<br />
akik időközben elérték Európát.<br />
A napjainkban zajló modern kori népvándorlás nem<br />
csak kérdéseket vet fel, de heves érzelmeket is felszínre<br />
hoz. A témában a keresztény emberek is megosztottak,<br />
hiszen míg egyesek a vendégszeretetre és befogadásra<br />
irányítják a figyelmet, addig mások a félelmeiknek<br />
adnak hangot. A témával kapcsolatos kérdéseimet Pataky<br />
Albertnek, a Magyar Pünkösdi Egyház elnökének<br />
tettem fel.<br />
Egy lelkész az egyik internetes fórumon,<br />
ahol a bevándorlókkal kapcsolatban ütköztek<br />
a vélemények, a következő bibliaverset<br />
idézte: „Egy harcos sem elegyedik bele<br />
az élet gondjaiba, hogy megnyerje annak<br />
tetszését, aki harcosává fogadta.” A kérdésem<br />
az, hogy mennyire kell/szabad belemerülnünk<br />
a közvéleményt is foglalkoztató<br />
aktualitásokba?<br />
Azt gondolom tipikus példája annak, amikor nem jól<br />
értelmezve idézünk egy igeverset egy adott helyzetben.<br />
Pál apostol Timóteusnak a teljesen szolgálatra szentelt<br />
életről ír. A harcos általában zsoldból vagy hadizsákmányból<br />
él, nem kényszerül rá, hogy a harc közben a<br />
megélhetésének gondjával foglalkozzon, vagy más, nem<br />
a harchoz kapcsolódó dolgokkal. Figyeljük csak, két<br />
verssel később hogyan folytatódik: „A fáradozó földművesnek<br />
kell először a termésből részesülnie. Gondolkozz<br />
azon, amit mondok, mert az Úr megadja majd neked,<br />
hogy mindent megérts.” Úgy gondolom Timóteus megértette,<br />
de az internetező testvér nem, akkor sem, ha<br />
lelkész. Minden, a közvéleményt érdeklő kérdésbe nem<br />
gondolom, hogy az egyházaknak, vagy a hívő embereknek<br />
bele kellene bonyolódniuk, de vannak kérdések,<br />
amik mellett nem mehetünk el közömbösen, mint a<br />
példázatbeli pap és lévita tette az útfélen levő kifosztott<br />
emberrel. Az egyház nem általános igazságok hirdetője,<br />
hanem a krisztusi mentő szeretet megtestesítője ebben a<br />
világban. Ennek a szeretetnek meg kell szólalnia és tettekben<br />
kell megnyilvánulnia.<br />
Az egyház esetében hol van a határ? Vannak,<br />
akik a menekültügy kapcsán is sokkal<br />
hangosabb és látványosabb megszólalásokat,<br />
nyilatkozatokat várnak el az egyházaktól,<br />
míg mások azon a véleményen vannak,<br />
hogy „csendesen munkálkodva együk a<br />
magunk kenyerét”.<br />
Van, amikor szükség van nyilatkozatokra is, de ennél<br />
fontosabb, hogy mit cselekszünk és azt mi alapján teszszük.<br />
A Szentírás általában elég jó eligazítást ad. Az<br />
egyházaknak egyébként voltak állásfoglalásai, ha azok<br />
nem is a médiának szóltak, de a gyülekezetek, vagy<br />
az egyházi vezetők véleményét igénylő lelkipásztorok<br />
kaptak támpontul szolgáló állásfoglalásokat. De ettől<br />
függetlenül a hívő emberek és a gyülekezetek hírverés<br />
nélkül szinte az első óráktól ott voltak a menekültek és<br />
migránsok között.<br />
A menekültkérdéssel kapcsolatban van pünkösdi<br />
állásfoglalás, és ha igen, mi lenne az?<br />
Igen. Ezt a gyülekezet-vezetők, lelkipásztorok megkapták.<br />
A lényege, hogy a hívő emberek ne a média<br />
vagy politikai hangadók által tájékozódva alakítsák ki<br />
az álláspontjukat, hanem imádkozva a Szentírásra és a<br />
Szentlélek vezetésére figyelve. Amit tehetünk: imádkozzunk<br />
a migránsokért, de a politikusokért is akik egyrészt<br />
felelősek a kialakult helyzetért, de annak megoldásában<br />
is szerepük kell legyen. Másrészt a bajban levőket<br />
keresztényi felelősségünk segíteni még akkor is, ha a<br />
bajt részben a maguk döntése is okozta.<br />
Nem tudom mennyire sikerül szétválasztani<br />
az egyházelnököt a magánembertől, de<br />
tegyünk egy kísérletet. Szóval magánemberként,<br />
vagy inkább keresztény magánemberként<br />
mi a véleményed a migráció<br />
kérdéséről? Vagy lehet, hogy több a kérdés,<br />
mint a vélemény?<br />
Valóban: több a kérdés, mint a válasz. A mostani<br />
migráció nagyon bonyolult, sok nézőpontos kérdés. Az<br />
ember sokszor magával is vitában áll, amikor minden<br />
aspektust figyelembe véve akar állást foglalni. Felelősek<br />
azok a politikusok és országok, amelyek egy fennálló<br />
rendszert úgy akarnak megváltoztatni, hogy erejük,<br />
akaratuk vagy nem tudom mi minden nincs meg<br />
ahhoz, hogy egy másik működő rendszer létrejöhetne.<br />
Talán nem kellene beavatkozni más országok életébe.<br />
De gazdasági, katonai és politikai érdekek miatt, persze<br />
általában nem erre, hanem a „mágikus” demokráciára<br />
hivatkozva avatkoznak be nyugati hatalmak olyan országokban,<br />
ahol eszük ágában sincs igényelni a demokráciát.<br />
A kialakult káoszban, nyomorban és életveszélyben<br />
pedig nem akarnak élni az emberek. De vannak, és<br />
nem is kevesen, akiket más motivál az Európába indulásra.<br />
A sok tíz és százezres migráns tömegben életek,<br />
sorsok és különböző motivációk vannak. Ezért nehéz<br />
beszélni általánosságban erről a válságról.<br />
Ott kellene élhető életkörülményeknek<br />
lenni, ahonnan jön ez a hatalmas emberáradat.<br />
Úgy gondolom, hogy a politikusok az<br />
első számú felelősök a helyzetért, és nekik<br />
is kell megoldaniuk, de közben nekünk emberiességi<br />
és krisztusi szempontokat figyelembe<br />
véve meg kell tennünk a magunkét.<br />
Az azért elgondolkoztató, hogy ebben a<br />
hullámban nagyon kevés a keresztény, akik<br />
élete a legveszélyeztetettebb hazájukban.<br />
Ők jellemzően még hazájukhoz közeli országokban<br />
várják, hogy visszamehessenek,<br />
vagy mártíromságot is vállalva maradnak<br />
otthonaikban, hogy minden fenyegetettség<br />
ellenére ne szűnjenek meg a keresztény közösségek<br />
hazájukban.<br />
Július elején a cseh és morvaországi katolikus<br />
püspökök azt kérték a plébániáktól,<br />
hogy fogadjanak be keresztény menekültcsaládokat.<br />
Erről a kezdeményezésről mi a<br />
véleményed?<br />
Azóta a pápa is ezt kérte minden plébániától. Azokban<br />
az országokban ahol le akarnak telepedni a menekültek,<br />
lehet szerepe ennek a felhívásnak. Úgy tűnik,<br />
hogy Magyarország gazdaságilag nem annyira vonzó,<br />
hogy itt akarnának élni, inkább csak akadály nélkül<br />
szeretnének rajtunk átvonulni az áhított gazdagabb és<br />
liberálisabb nyugati országokba.<br />
A jelenleg zajló események mennyire illeszkednek<br />
a Krisztus visszajövetelét megelőző<br />
időszakról alkotott elképzeléseinkbe?<br />
Minden történelmi megrázkódtatás idején hajlamosak<br />
voltak az akkor élő keresztények a végidők vizionálására.<br />
De ha minden folyamatot figyelembe veszünk<br />
ami ma világunkban történik, akkor nem lehet a mostani<br />
eseményeket teljesen jól értelmezni apokaliptikus<br />
szempont nélkül. Egyre nagyobb a káosz a világban és<br />
egyre inkább összefügg minden mindennel. A nyugati<br />
társadalmak polgárai, amelyek azt gondolták, hogy élhetnek<br />
folyamatos gazdasági növekedésben, békében és<br />
nyugalomban, azzal fognak egyre inkább szembesülni,<br />
hogy sehol nem lesznek biztonságban. A világ másik<br />
felén pedig már most teljes a nyomor és a bizonytalanság.<br />
Minden egyre inkább „béke és biztonság” után fog<br />
kiáltani. Ez pedig ismerős valahonnan ugye?<br />
Év elején még nem gondoltam, hogy Európa és a<br />
világ ilyen hamar és ekkora változáson fog átesni. Ez<br />
azért megdöbbentő és elgondolkoztató...<br />
A Biblia így ír az eseményekről, amelyek fognak történni:<br />
„akkor hirtelen…” Egyébként is azt látjuk, hogy<br />
minden nagyon begyorsult. Persze az I. és II. világháború<br />
is sokak számára hirtelen, váratlanul tört ki. Azóta<br />
pedig évtizedek teltek el. Csak Isten tudja, hogy a mostani<br />
események mi felé futnak. Egy szakaszt zárnak le?<br />
Ha igen, akkor utána mi következik? Vagy csak egy<br />
éppen most bennünket megrázó folyamat?<br />
Az idei választó közgyűlés óta függetlenített<br />
elnökként végzed szolgálatodat, ami<br />
lehetővé teszi, hogy minden vasárnap<br />
más-más gyülekezetet látogass meg. Hogy<br />
tapasztalod, a mindennapok aktualitásai –<br />
és most nem csak a menekültügyre gondolok<br />
– mennyire foglalkoztatják egyházunk<br />
tagságát, illetve lelkipásztorainkat?<br />
Általában a helyi problémák foglalkoztatják a lelkipásztorokat<br />
és a gyülekezeteket. Például a fővárosban a<br />
hajléktalanok megsegítése. Azért azt is el kell mondani,<br />
reagálhatnánk gyorsabban és határozottabban is a mindennapok<br />
aktualitásaira.<br />
A közelmúltban sokszor hallottuk – főleg<br />
közgyűléseken – egyházunk jelmondatát:<br />
Krisztust minden embernek a Szentlélek<br />
által! Ezt még mindig komolyan gondoljuk?<br />
Igen. Most már a stratégiánkon dolgozunk, de a jelmondat<br />
nem veszített aktualitásából.<br />
Az előző kérdést azért is tettem fel, mert<br />
a „minden embernek” egy nagyon tág<br />
5. szám – 16. oldal<br />
5. szám – 17. oldal
Beszélgetés •<br />
• Beszélgetés<br />
kategória. Rengeteg vallás, kultúra és bőrszín<br />
mögött éljük mindennapjainkat és úgy<br />
fest, hogy ez a széles spektrum most határainkon<br />
belül is tovább bővül. Tehát ezen<br />
elgondolkodva kérdezem, hogy vagyunk<br />
elég színesek, rugalmasak, tág látókörűek<br />
ahhoz, hogy eleget tegyünk a jelmondatban<br />
megfogalmazottaknak?<br />
Mindenki mindenkinek nem hirdetheti Krisztust, de<br />
például akik olyan<br />
településen élnek,<br />
ahol több cigány<br />
él, azoknak ez egy<br />
szolgálati lehetőség.<br />
Akik más vallású<br />
és kultúrájú emberek<br />
környezetében<br />
élnek, számukra ez<br />
adhat lehetőséget<br />
az Úr képviseletére.<br />
Az lehet, hogy nem<br />
vagyunk elég színesek,<br />
rugalmasak és<br />
tág látókörűek, de<br />
ez ad éppen lehetőséget<br />
arra, hogy<br />
„táguljunk”. Egyébként a felekezetek között a pünkösdieket<br />
látom a legrugalmasabbnak a szolgálat területén.<br />
Nem véletlen, hogy a legjelentősebb cigánymissziónk is<br />
nekünk van.<br />
Anton Schulte Személyes úti-beszámolójából<br />
tudjuk, hogy a ’70-es években voltak<br />
olyan amerikai gyülekezetek, melyek egyszerűen<br />
nem tudtak mit kezdeni azokkal a<br />
hippikkel, akik váratlanul megjelentek az<br />
istentiszteleteken. Túl furcsa volt a hajviseletük,<br />
öltözékük, zenéjük, stílusuk... Vajon<br />
gyülekezeteink tudnának mit kezdeni azzal,<br />
ha egy-egy istentiszteleten hirtelen megjelenne<br />
50-100 muzulmán, vagy más kultúrából<br />
érkezett keresztény?<br />
A jelmondat arra is jó, hogy figyelmeztessen bennünket,<br />
ha igazán szolgálni akarunk, arra fel kell készülnünk<br />
minden tekintetben. Sokat kell még változnunk,<br />
hogy jól tudjuk fogadni a kívülről érkezetteket. Ahol<br />
nem jól viszonyulnak hozzájuk és „szent belső körük”<br />
zavaróinak látják őket, ott megmarad a kör, csak egyre<br />
kisebbé lesz az évek során. Tudatosan kell készülnie<br />
a gyülekezeteknek arra, hogy szívesen bemenjenek<br />
hozzájuk az emberek és ott meg is maradjanak. Nem<br />
mondhatom, hogy a legjobban állunk ezen a területen.<br />
Talán ezeken elgondolkodva válik még<br />
hangsúlyozottabbá a mondat második<br />
fele, hogy „a Szentlélek által”...<br />
Igen. A Szentlélek tud formálni bennünket és élővé,<br />
vonzóvá tudja tenni a Krisztusról szóló bizonyságtételünket.<br />
Egyetlen reménységünk és lehetőségünk, hogy megújuljunk<br />
a Szentlélek által, és amit teszünk, azt általa<br />
tegyük. „Szentlelkesebbeknek” kellene lennünk.<br />
Az elmúlt időszakban rengeteg kérdés foglalkoztatta<br />
a pünkösdi közvéleményt, így<br />
a hitoktatás, a kadarkúti építkezés, vagy<br />
az átvett intézmények ügye. Van energia<br />
arra, hogy ezek mellett mással, talán épp<br />
a menekültekkel is<br />
foglalkozzunk?<br />
Ahogy már mondtam,<br />
nem kell mindenkinek<br />
mindennel foglalkozni. Az<br />
utóbbi időben annyi kihívással,<br />
egyben lehetőséggel<br />
találkozik egyházunk,<br />
mint eddig soha. Nehéz<br />
is jó döntéseket hozni.<br />
Mit tegyünk? Mivel ne<br />
foglalkozzunk? A vezetésnek<br />
mindenre odafigyelni<br />
bizony nem könnyű. De<br />
vannak gyülekezetek, lelkipásztorok,<br />
akik egyik<br />
lehetőségre jobban nyitottak,<br />
mások pedig egy másikra. Szóval kialakul, kinek<br />
mire van elhívása. Nagyon fontos, hogy meglássuk,<br />
mikor minek van az ideje. Gyorsan kell reagálni és úgy<br />
látom, egyre gyorsabban. Fél évvel ezelőtt nem kellett<br />
menekültekkel foglalkoznunk. Lehet, hogy már hetek<br />
múlva sem kell. Lehet, évek múlva nem átvonulnak rajtunk,<br />
hanem lassan-lassan letelepednek nálunk. Nem<br />
az a kérdés, van-e energiánk rá, hanem megtettük-e<br />
amit kellett? Ha a készség megvan bennünk, a Szentlélek<br />
ad erőt és bölcsességet az elvégzéshez.<br />
Szabados Ádám blogbejegyzésében olvastam<br />
a következőket: „...együtt ebédeltem<br />
Nick Nedelchev bolgár evangéliumi vezetővel,<br />
a European Evangelical Alliance volt<br />
elnökével, aki évek óta jár Kurdisztánba,<br />
hogy az ottani keresztényeket vigasztalja,<br />
bátorítsa, erősítse. Megkérdeztem, mit tapasztal,<br />
hogy élik meg a kurd testvérek az<br />
Iszlám Állam fenyegetését. Nick egyébként<br />
is mosolygós, barátságos kerek arcán egyszerre<br />
valami különös ragyogás tört át, és<br />
szinte azonnal vágta rá, olyan büszkeséggel,<br />
ahogy egy nagyszülő beszél az unokájáról:<br />
»Életük nagy lehetőségének tartják,<br />
ami történik!«” Lehet, hogy mi is életünk<br />
nagy lehetősége előtt állunk?<br />
Mindenesetre példák lehetnek előttünk kurd testvéreink.<br />
Erről beszéltem az elején, ők a helyükön maradtak<br />
és meg akarnak állni abban a helyzetben, amit nem<br />
kívántak ugyan, de most lehetőségként akarják megélni.<br />
Érdekes, hogy életünk nagy lehetőségeit általában nem<br />
tervezzük, hanem egyszer csak ott vannak előttünk. A<br />
kérdés az, hogy felismerjük, vagy elszalasztjuk? Szerintem<br />
minden kihívás egy lehetőség is egyben.<br />
A lehetőségeken túl az aggodalmakról is<br />
beszéljünk. Kell aggódnunk?<br />
Persze. Lehet aggódnunk, van rá okunk. De nem a félelemnek<br />
lelkét adta nekünk Isten, hanem az erő, a szeretet<br />
és a józanság lelkét. Ez felülírja aggodalmainkat.<br />
Mit mondhatunk például azoknak a szülőknek,<br />
férjeknek, kiknek gyermeke, felesége<br />
naponta közlekedik olyan helyszíneken,<br />
ahol százával ülnek-állnak a türelmetlen,<br />
sokszor ingerült migránsok? Mi a bölcs<br />
hozzáállás, illetve a tanács?<br />
Amikor ez aktuális probléma volt például a Keleti pályaudvarnál,<br />
a szülök nem engedték egyedül közlekedni<br />
a gyerekeket azon a területen. Akkor ez volt a „józanság”<br />
nem csak a Szentlélek által vezetett embereknél is.<br />
Jézus azt mondta, hogy „Elmenvén széles<br />
e világra, tegyetek tanítványokká minden<br />
népeket...” Azt eddig nem igazán tudtuk<br />
megoldani – és most elsősorban a magyar<br />
pünkösdiekre gondolok –, hogy misszionáriusok<br />
tucatjait küldjük ki Afrikába, Ázsiába.<br />
Most viszont úgy fest, hogy változik a<br />
helyzet, a munka helyünkbe jön. Fel vagyunk<br />
erre készülve?<br />
Amint mondtam, a lehetőségek általában hirtelen<br />
jönnek, nem igazán lehet jól felkészülni rájuk. Mi sem<br />
vagyunk felkészültek, de az európai pünkösdi fórumokon<br />
sokszor volt téma a migráció. Vannak közöttünk,<br />
akik többet tudnak a témában. Tudunk olyan testvéreket<br />
hívni, akik gyakorlati tanácsokkal is tudnak<br />
szolgálni azoknak, akik úgy látják, ebben a helyzetben<br />
szolgálati felelősségük van. Újra hangsúlyozom, első a<br />
készség. Nem lehetünk mindenre felkészültek, de ha a<br />
készség megvan, akkor megragadjuk a gyors felkészülés<br />
lehetőségeit is. Ma nem lehet rugalmatlanul élni és<br />
szolgálni a világban. Persze sokkal kényelmesebb lenne<br />
a már bejáratot úton menni, de ha ott már nem közlekedik<br />
senki, akkor minek? Ki a kényelmi zónából! Ez azzal<br />
jár, hogy sok új dolgot kell megtanulnunk.<br />
Olvastam, hogy hamarosan migrációs<br />
egészségügyi szakembereket képeznek a<br />
Pécsi Tudományegyetemen. A cél az, hogy<br />
segítsék a szakembereknek a különböző<br />
kultúrájú migránsokkal való kommunikációját.<br />
Elképzelhető, hogy az MPE a jövőben<br />
olyan missziós kurzusokat fog szervezni,<br />
ahol például arra tanítják a résztvevőket,<br />
hogy miként juttassák el Krisztus jó hírét a<br />
migránsokhoz?<br />
A dolog érdekessége, hogy az MPE pár hónappal ezelőtt<br />
a Gizella úton egy nemzetközi szervezettel együtt<br />
tartott egy több napos szemináriumot arról, hogyan közelíthetünk<br />
muszlimokhoz. Nagyon gyakorlatias volt,<br />
olyan előadókkal, akik több évtizede muszlimok között<br />
élnek és szolgálnak. Meghirdettük. Minden lelkipásztor<br />
értesült róla. Ha valaki jól megimádkozta, akkor félretehetett<br />
más programokat, mert a Szentlélek már tudatta,<br />
hogy hamar aktuálissá válhat az, ami egyáltalán nem<br />
tűnik annak. Szóval volt már kurzus, és ha szükséges,<br />
lesz is még. Az anyag megvan. Nálunk nem a képzések<br />
megszervezése a probléma, hanem időnként az érdektelenség.<br />
Vannak esetleg már jelenleg is missziós<br />
kezdeményezések?<br />
Igen. Hála Istennek az elmúlt hetek során Budapesten<br />
a Keletinél és Röszkénél is tudtak testvéreink szolgálni.<br />
Kaptunk beszámolót arról, hogy imádságot is elfogadtak<br />
a migránsok és Németországból visszajeleztek, hogy meghallgattatott<br />
az imádság, mert sikeresen megérkeztek.<br />
Látva a feltorlódó kérdéseket és mindennapjaink<br />
bizonytalanságait, az európai,<br />
jómódban élő kereszténység talán régóta<br />
nem tudta kimondani ennyire őszintén,<br />
hogy Marana tha, vagyis Jövel, Uram Jézus!<br />
Habár látva a fejleményeket, talán hamarosan<br />
még őszintébb lesz ez a sóhaj...<br />
Most olvastam a Magyarországi Kopt Ortodox Egyház<br />
vezetőjétől a következő mondatokat. „A politikához<br />
nincs közöm, az egyházaknak viszont azt tanácsolom:<br />
közeledjenek még inkább Krisztushoz, híveiket<br />
vigyék közelebb Istenhez. Kopogjanak be az emberekhez,<br />
kérdezzék meg, hol van a Szentírás és Jézus az életükben.<br />
Tanítsák meg az embereket, hogyan kerüljenek<br />
közelebb Krisztushoz, és a hitük megerősödik. Nemrég<br />
21 vértanú halt meg Líbiában, akiket az Iszlám Állam<br />
fejezett le. Túlélhették volna, ha áttérnek az iszlámra, de<br />
ők Istent választották, és kitartottak a hitük mellett. Ez<br />
annak a gyümölcse, hogy már a gyerekeknek is Jézus<br />
szeretetét tanítjuk, mert nincs más megmentő rajta<br />
kívül, valódi békét a szívekbe csak ő adhat, mert azt<br />
mondta: a békességet adom nektek.” Na, így várjuk az<br />
Urat!<br />
Köszönöm a beszélgetést, a döntésekhez,<br />
iránymutatáshoz pedig sok bölcsességet és<br />
a Szentlélek vezetését kívánom!<br />
5. szám – 18. oldal<br />
5. szám – 19. oldal
Beszélgetés •<br />
• Beszélgetés<br />
Zámbori Somával, a féllábú teológussal Ádámkó Erzsébet beszélgetett<br />
Nincs több habpatron<br />
Először a Kelet-Európa Misszió egyik Felmentve<br />
videójában (megtekinthető a<br />
www.felmentve.hu oldalon) láttam Zámbori<br />
Soma arcát, akinek hangja azonban régóta<br />
ismerős volt. Soma ugyanis nagyon sok film,<br />
rajzfilm (pl. Madagaszkár, Amerika kapitány)<br />
szinkronizálásában vett részt, valamint több<br />
színházban profi színészként tevékenykedett. Viszont<br />
még ennél is fontosabb, hogy fiatal korában<br />
elfogadta Jézust személyes megváltójaként, és e<br />
fontos mozzanat az életének igazi mozgatórugója<br />
lett.<br />
Zámbori Soma a Dél-pesti Golgota gyülekezetben segédlelkész,<br />
valamint házassági tanácsadó, aki a férfiak<br />
felé is aktívan szolgál. Feleségével, Ritával 15 éve élnek<br />
boldog házasságban, három gyermeket nevelnek. Az<br />
idei OIM ifi táborunkban egyebek mellett azt is elmesélte,<br />
miként történt élete nagy átalakulása. Somával az<br />
előadását követően beszélgettem.<br />
A Felmentve videóban azt mondtad, hogy<br />
eredetileg nem is színészi pályára készültél.<br />
Hogy lett belőled mégis színész?<br />
Valóban, teljesen véletlenül lettem színész, méghozzá<br />
azért, mert olimpiai bajnok már nem lehettem.<br />
Gyerekként azt gondoltam, hogy olimpiai bajnoknak<br />
lenni elég nagy vagányság, ezért elég sokat sportoltam,<br />
öttusáztam. Egészen 12 éves koromtól 18 éves koromig<br />
az életem a sportról szólt. 1996-ban, 17 évesen<br />
ifjúsági válogatott öttusázóként úgy tűnt, hogy majd<br />
bekerülök a keretbe és utazhatok a 2000-es sydney-i<br />
olimpiára. Nagyon szerettem volna ráharapni arra az<br />
aranyéremre. Aztán az egyik futóversenyen, már a világkupa<br />
után, amit csapatban sikerült megnyernünk,<br />
lesérültem. Szokták mondani, hogy futóversenyen ne<br />
nézz hátra. Hát én megtettem, és elég csúnyán összetörtem<br />
magam. Az orvos közölte velem, hogy a sportot<br />
ezek után elfelejthetem. Ott álltam 17 és fél évesen és<br />
nem tudtam, hogyan tovább. A kórházi ágyon gondolkozva<br />
az orvosom megjegyezte, hogy szerinte az öttusa<br />
nagyon hasonlít a színészethez. Volt egy ismerőse, aki a<br />
színművészetin tanult, és azt hallotta, hogy ott ugyanazt<br />
csinálják, mint az öttusában: vívnak, lovagolnak, lőnek.<br />
Elgondolkoztatott, és mert úgysem volt más tervem,<br />
beadtam a jelentkezésem a színművészetire. Azt azért<br />
tudni kell, hogy azon túl, hogy verset mondtam az iskolai<br />
tanévzárókon, nem nagyon volt semmi ilyen tapasztalatom.<br />
Mankóval a kezemben jártam a felvételikre, és<br />
valahogy mégis felvettek.<br />
Arról is beszéltél, hogy a drog, az alkohol<br />
nagy szerepet játszott az életednek ezen<br />
szakaszában.<br />
Nyilvánvaló, hogy válogatott sportolóként a drog, az<br />
alkoholfogyasztás nem merülhetett fel. Ez nem a gyülekezeti<br />
hátterem miatt volt így, ugyanis egyáltalán nem<br />
jártam gyülekezetbe. Alapvetően protestáns családban<br />
nevelkedtem. Néha a nagymamámmal Cibakházán<br />
elmentünk egy-egy református istentiszteletre, de ez<br />
ahhoz, hogy megálljam a kísértéseket, nagyon kevés lett<br />
volna. A droghoz azért nem nyúltam a kísértések ellenére<br />
sem, mert tudtam, hogy ha kimutatják a vizeletemben,<br />
akkor a sportkarrieremnek és az álmaimnak annyi.<br />
A színművészeti viszont egy kemény világ. 18 évesen<br />
kerültem oda, ráadásul egy összetört álommal a tarsolyban...<br />
Ott természetes volt a drog, az alkohol. Egy ideig<br />
ezektől távol tartottam magam, de sokáig nem tudtam,<br />
mert nem volt mibe kapaszkodnom. Volt ugyan egy neveltetésem<br />
és egy sportolói múltam, de akkor már csak<br />
lógtam a levegőben. Azt hittem, hogy ha mindenki ezt<br />
csinálja körülöttem, akkor ez a normális és nekem is<br />
ezt kell csinálni. Volt egy elképzelésem azon a kórházi<br />
ágyon a színészetről, de annak a valósághoz, a főiskolán<br />
folyó dolgokhoz semmi köze nem volt. Sokan öngyilkosok<br />
is lettek. Nagyon rossz volt a légkör. Én is elmentem<br />
a bulikra és csináltam, amit a többiek, de tudtam, hogy<br />
ez nem az én világom. Egyszerűen éreztem, hogy ez itt<br />
és így most nem jó, és marcangolt a lelkiismeret.<br />
Ezt követően következett be a fordulat?<br />
Igen. A feleségem – akkori barátnőm – szülei jártak<br />
egy gyülekezetbe, és ajánlották, hogy beszéljünk az ottani<br />
pásztorral. Elmentünk egy alkalomra, és abban a<br />
gyülekezetben megéreztük Isten szeretetét, megértettük<br />
a kereszt lényegét. Hitre jutottunk és megtértünk. Megláttuk,<br />
hogy Isten olyan kegyelmes, hogy elküldte az<br />
egyszülött Fiát miértünk, csak azért, hogy a bűneinket<br />
eltörölje, és mindezt azért, mert ennyire szeret.<br />
A megtérési élményünk után tudtam, hogy nincs több<br />
drog, nincs több habpatron, mert ezek nem az életem részei.<br />
Fizikailag ez nagyon erős változást hozott olyannyira,<br />
hogy már nem éreztem jól magam a színművészetin, ezért<br />
úgy döntöttem, otthagyom. Bepakoltam egy reklámszatyorba<br />
a cuccaimat, lesétáltam a lépcsőn az osztálytársaim<br />
kérdéseinek özönében és kimentem a Rákóczi útra. Ott, a<br />
négysávos út közepén megálltam, és egy nagyon nagyot<br />
ordítottam, majd zokogásban kitörve remegtem, és éreztem,<br />
hogy itt és most ez egy jó döntés volt.<br />
Hogyan kerültél mégis vissza a főiskolára?<br />
Halasztottam egy évet, majd Benedek Miklós, az elsősök<br />
osztályfőnöke megkeresett, miközben én édesapámmal<br />
otthon vágtam a fát. Leültünk, és a legdöbbenetesebb<br />
az volt, hogy a több órás beszélgetés alatt végig<br />
Istenről beszélt nekem és arról, hogy ő nagyon szurkol<br />
nekem, hogy Istennel sikeres legyek. Kért, hogy menjek<br />
vissza az ő osztályába, és csináljam úgy a sulit, ahogy<br />
engem Isten vezet. Végül visszamentem, mert azért a<br />
sportoló élt bennem és nem akartam félbehagyni valamit,<br />
ha már elkezdtem. Benedek Miklós nagyon sokat<br />
segített abban, hogy a hitemben megerősödve tudjak a<br />
színművészetin is ember maradni.<br />
A színészet mellett több iskolát is végeztél,<br />
az egyik ilyen a teológia. De miért nevezed<br />
magad féllábú teológusnak?<br />
Amikor negyedéves lettem a színművészetin és éppen<br />
színházat kellett volna választani, akkor döntöttem úgy,<br />
hogy elvégzem a teológiát is. A Közép-Európai Teológiai<br />
Akadémián kezdtem el tanulni, ahol végigcsináltam<br />
a tárgyakat, megírtam a diplomadolgozatomat is, de<br />
megvédeni már nem védhettem meg, mert a tanáraim<br />
szerint túlságosan belementem az egyházak finanszírozási<br />
kérdéseibe. Mérges voltam, de aztán arra gondoltam,<br />
hogy Jézus apostolai sem rendelkeztek teológusi<br />
papírral. Így lettem egyrészt a korábban említett sérülésnek,<br />
valamint a diploma hiányának fényében „féllábú<br />
teológus”.<br />
Ha jól tudom, még ez sem volt elég számodra<br />
a tanulásból. Mi következett ezután?<br />
Amikor ott álltam színészként és teológusként, rájöttem,<br />
hogy valahogyan pénzt is kellene tenni az asztalra,<br />
mert a feleségem még tanult. Sógoromban és bennem<br />
felmerült az ötlet, hogy csinálunk egy céget és különböző<br />
csapatépítő tréningeket szervezünk a Balatonra.<br />
Ezt meg is valósítottuk, majd az egyik cég javaslatára<br />
lementünk a tengerre is. Ott találkoztam egy sráccal, aki<br />
tengerészkapitány volt. Ő mondta el, hogy lehet valakiből<br />
tengerész. Azon az őszön beiratkoztam a tengerészakadémiára,<br />
így már nem csak színész és teológus,<br />
hanem tengerész is vagyok.<br />
Gondolom innen indult a Pál apostol nyomában<br />
című sorozat ötlete is. Tulajdonképpen<br />
mit takar ez?<br />
Kezdetben financiális szándék vezérelt a hajózásban.<br />
Ebből lehetett pénzt tenni az asztalra és hobbiból<br />
mellette színészkedtem, de ez nem működött jól.<br />
Rájöttem, hogy a gyerekeim sosem látják az apjukat.<br />
Rá kellett ébrednem, hogy nem lehetek úgy se férj, se<br />
apa, hogy nem vagyok otthon. A fizikai kapcsolatokra<br />
nagy szükség van. Közben a színházunk is megszűnt<br />
és egyszerűen nem találtam a helyem. Csináltam rengetegféle<br />
dolgot, a gyülekezeten belül szolgáltam is, de<br />
nagyon vártam, hogy Isten mutassa meg, hogy merre<br />
kellene továbblépni. Aztán egyszer elmentünk nyaralni<br />
és a hét éves fiam úgy kezdett beszélni, ahogy<br />
az egy ilyen korú gyerekre nem jellemző. Szó szerint<br />
idézett az igéből és olyan szavakat használt, amiket<br />
addig nem. Olyan volt, mint egy földre szállt angyal.<br />
Azt mondta, hogy keresztény jellegű színházat kellene<br />
csinálnom, a hajóról lehetne prédikálni, zenélni, és azt<br />
a kikötőben és az öbölben is milyen sokan hallanák.<br />
Ezután elvonultam gondolkozni, majd egy hét múlva<br />
már tudtam, hogy vízi zarándokutat kell építenem<br />
Jeruzsálem és Róma között. Az ötlettel megkerestem<br />
több médiás ismerősömet is. Elmondtam nekik, hogy<br />
elsősorban vízi úton keresnénk fel Pál munkásságának<br />
helyszíneit, megismerve az ottani viszonyokat, embereket<br />
és kultúrát.<br />
5. szám – 20. oldal<br />
5. szám – 21. oldal
Beszélgetés Ez történt •<br />
• Ez történt<br />
Az ötlet megfoganása után még nagyon sokat kellett<br />
dolgoznunk rajta. Szerettük volna, ha ökumenikus kezdeményezésként<br />
indul a projekt, de végül mindenféle<br />
támogatás nélkül készült el a film. Ennek ellenére olyan<br />
jól sikerült, hogy a televízió is bemutatta. Az első út Pál<br />
apostol máltai hajótörését, illetve azt a történetet követi<br />
végig, amikor Rómába ment.<br />
Mennyire volt zökkenőmentes az első<br />
utatok?<br />
Az első útra kb. 40-en mentünk, lelkészek, civilek,<br />
elég vegyes társaság. A terv az volt, hogy elindulunk a<br />
Közép-Adriáról, Zadar mellől, és egy hét alatt elérünk<br />
Nápolyba. Ez azt jelenti, hogy meg kell kerülni az olasz<br />
csizmát és továbbmenni felfelé, ami kb. 800 mérföldes<br />
út. A szélre voltunk utalva. Eredetileg úgy gondoltuk,<br />
hogy egy hét után Nápolyban kiszállnak az addigi<br />
utasok és beszáll a második csoport.<br />
Amikor elindultunk, elkezdett fújni a jugó szél<br />
délről felfelé. Ez olyan erősségű volt, hogy az olasz<br />
csizma sarkánál nem lehetett áthajózni. A meteorológia<br />
az első négy napra közel 100 km/órás<br />
szembeszelet jelzett. Eltelt egy nap és csak álltunk,<br />
az utasok pedig elkezdtek zsörtölődni. A második<br />
éjszakán, amikor már azon gondolkoztam, hogy<br />
miként fogjuk az utasokat a szárazföldön eljuttatni<br />
Nápolyba, rá kellett ébrednem, hogy annyira el<br />
voltam foglalva a szervezési dolgokkal, hogy még<br />
nem is imádkoztam az útért. Korábban igen, de<br />
a hajón még nem, így imádkozni kezdtem. Még<br />
este megnéztem az előrejelzést, ami a következő<br />
napokra sem mutatott változást. Másnap reggel<br />
aztán egy ciklon érkezett az európai szárazföld<br />
felől, ami elkezdte lefelé tolni ezt a frontot. Gyorsan<br />
elindultunk, ki a vízre, minél hamarabb. Eljutottam<br />
addig, hogy hálás vagyok, de nem imádkoztam,<br />
mert sietnünk kellett. Összesen négy<br />
napunk maradt, hogy odaérjünk Nápolyba. Kimentünk<br />
a vízre, de a két front találkozásánál nem volt annyira<br />
barátságos a hajózás mint gondoltam. Kétórányi küzdelem<br />
után épphogy bemenekültünk egy öbölbe. Ez<br />
után azt mondtam, hogy jó, akkor most imádkozzunk.<br />
A fedélzeten nem mindenki volt hívő, de ahogy az öbölbe<br />
érve térdre rogytam és elkezdtem imádkozni, ők is<br />
érezték, hogy még ha soha nem is imádkoztak, itt már<br />
muszáj valamit tenni. Azért imádkoztam, hogy a vitorlákat<br />
hátulról érje a szél. Végül a szárazföld felől érkező<br />
front elnyomta az ellenszelet és északias, hátulról jövő<br />
szél érkezett. Ilyet még soha nem tapasztaltam. Végig<br />
hátulról fújt a szél, nem is nagyon kellett a vitorlán állítani.<br />
Végül időben megérkeztünk Nápoly alá. Ennek az<br />
útnak számomra az volt a tapasztalata, hogy Isten segítségével<br />
még a szelet is meg lehet fordítani! Persze kell<br />
hozzá egy-két tengeribeteg matróz a fedélzeten, hogy<br />
segítsen az imájával!<br />
Volt olyan utas a fedélzeten, akinek az életén<br />
esetleg láttál változást azt követően,<br />
hogy veletek hajózott?<br />
Laodíceai, Törökország<br />
Volt egy srác, akiről látszott, hogy kemény élete volt.<br />
Leginkább egy maffiózóra emlékeztetett. Amikor találkoztam<br />
vele, rám nézett és azt mondta, hogy neki itt a<br />
helye, mert tisztulni akar. Mondtam, hogy jöjjön, majd<br />
az Úr elvégzi az életében a tisztulást. Amikor megérkezett<br />
azt mondta, hogy ugyan tudja mi az a Biblia, de<br />
sosem olvasta.<br />
Első nap arra ébredt, hogy egy kis vörösbegy-szerű<br />
madár kukucskál be a kabinja ablakán és őt nézi. Ez a<br />
borotvált fejű, tetovált, ijesztő kinézetű srác az egész<br />
délelőttöt a madárral töltötte, azt etetgette. Később beszélgettünk<br />
vele és mondtuk neki, hogy Isten gondoskodik<br />
a madarakról, és ha a madarakról gondoskodik,<br />
akkor vele miért ne törődne? Erre kért egy Bibliát és<br />
végigolvasta az egész Újszövetséget. Az út végére megtért.<br />
A keménysége után kenyérre kenhető lett, megnövesztette<br />
a haját, leszedette a tetoválásait és most gyülekezetbe<br />
jár.<br />
Már korábban is ismert volt a neved színészként,<br />
szinkronszínészként. Mennyire<br />
érzed kísértésnek azt, hogy ismert vagy?<br />
Ez egy folyamatos kísértés. Nyilván az embernek legyezgeti<br />
a hiúságát, ha megismerik, aláírást kérnek tőle,<br />
de egyet kell szem előtt tartani: az Úré a dicsőség. Hálás<br />
vagyok, hogy olyan munkám lehet amit én is élvezek és<br />
hiszem, hogy Isten is örömét leli benne. A feleségem jó<br />
tanácsadó. Amikor kísértésbe eshetnék leránt a földre<br />
és elmondja, hogy a hiábavaló dolgok helyett azzal foglalkozzak,<br />
ami igazán fontos.<br />
Melyik a legközelebbi előadás, vagy film,<br />
ahol találkozhatunk Zámbori Soma nevével?<br />
Őszre készülök egy színházi darabbal. Babits Jónás<br />
könyvét szeretném előadni hajóból, evangelizációs céllal.<br />
Nem igazán volt még hasonlóra példa. Remélem,<br />
hogy Isten használni fog ebben is.<br />
Cartoletti Norbert<br />
„Ezt a munkát nem szabad<br />
abbahagyni!”<br />
fontos vagy számomra. Hiszem, hogy<br />
képes vagy megváltozni, és kész vagyok<br />
„Te ezt visszajelzésemmel elősegíteni. Tisztában<br />
vagyok azzal, hogy Te sokkal több vagy,<br />
mint amennyit én látok belőled” – hangzik az<br />
MPE Hajnalcsillag Szenvedélybetegek Rehabilitációs<br />
Otthonának mottója immár 30 esztendeje.<br />
Szeptember 12-én jórészt pünkösdiek töltötték meg a<br />
dunaharaszti Damjanich utcai baptista imaházat, melynek<br />
imatermében ünnepi<br />
istentiszteleten adtak hálát<br />
a jelenlevők az otthon 30<br />
évvel ezelőtti indulásáért<br />
és az azóta megtett útért.<br />
Molnár Géza intézményvezető<br />
– aki a tőle megszokott<br />
humorral fűszerezte<br />
az ünnepséget – elsőként<br />
Fábián Erzsébetet, az otthon<br />
alapítóját, megálmodóját<br />
szólította előre, aki a<br />
kezdetekről mesélt.<br />
Így kezdődött<br />
„Ugyan 30 évet ünneplünk, de a munka bennem 50<br />
évvel ezelőtt kezdődött. Ekkor hallottam meg Isten hívását.<br />
Tudtam, hogy egy olyan otthon fog itt létrejönni,<br />
mint amilyenről már hallottunk David Wilkerson<br />
munkája nyomán. Amikor egy alkalommal Donald<br />
Wilkerson meglátogatott és meghallgatta a beszámolómat,<br />
ezt mondta: »Erzsébet, keress egy házat, ami megfelelő<br />
erre a munkára és mi támogatni fogunk«. Hirdetés<br />
útján találtam rá a Vörösmarty utcai épületre, amit<br />
1985. augusztus 1-jén bérbe is tudtunk venni.<br />
Fél évet kellett rászánni arra, hogy a ház lakható legyen;<br />
a kertje úgy nézett ki, mint egy dzsungel. Az<br />
Agapé gyülekezetből két lelkes fiatal mellém állt, akikkel<br />
naponta jártunk ki csákánnyal, lapáttal. A megnyitót<br />
1986. április 19-én tartottuk; a rehabilitációs munkát<br />
három lánnyal kezdtük meg.<br />
Főleg a kezdeteknél sok anyagi nehézségünk volt. Egy<br />
nap a ház tulajdonosa azt mondta, hogy vagy felemeli a<br />
bérleti díjat a duplájára, vagy vegyük meg az épületet. A<br />
minisztériumból épp ekkor jött ki egy hölgy, aki megnézte<br />
az itt folyó munkát. Együtt vacsorázott velünk, s<br />
közben kikérdezte a lányokat. Másnap a férjem kapta a<br />
telefont: »Jöjjön be uram, dolgozom azon, hogy kapjanak<br />
öt millió forintot. Ezt a munkát nem szabad abbahagyni!«.<br />
Az intézményben egy nagy család modelljét igyekeztünk<br />
megvalósítani. Fontosnak tartottuk, hogy a lányok<br />
megismerjék önmagukat és megismerjék Istent is, hiszen<br />
az alapvető szükségeinket csak ő tudja betölteni.<br />
Ahhoz, hogy az életük egyenesbe kerüljön, fontosnak<br />
láttuk az értelmes munkavégzést. Tavasztól őszig ezt a<br />
kert biztosította, de télen nehezebb volt a helyzet. Próbáltunk<br />
varrni, hímezni, de ez nem működött. Ekkor<br />
jött a gombatermesztés ötlete. Imádkozni kezdtünk<br />
azért, hogy saját földterülethez juthassunk. Az önkormányzat<br />
a benyújtott kérelmünket<br />
ugyan elutasította, de az egyik képviselő<br />
a saját kárpótlási jegyéből vett<br />
nekünk egy hold földet. Így épülhetett<br />
meg egy 1000 négyzetméteres<br />
gombapince. Tulajdonképpen az én<br />
történetem itt befejeződött, ugyanis<br />
egy iszonyú nyomás volt rajtam, ami<br />
15 év alatt az egészségemet, a látásomat<br />
is kikezdte.<br />
Mindazért, amit átélhettem, Istent<br />
tudom magasztalni. Hiszem, hogy<br />
akik részt vettek a munkában, Isten<br />
áldását élhették meg. A jutalmat majd odafönt fogjuk<br />
megkapni. Hálás vagyok, hogy Isten annak idején kézbe<br />
vett és örülök, hogy mindez nem maradt abba, hanem<br />
adott az Úr munkatársakat, utódokat, akik folytatják azt,<br />
ami elkezdődött.”<br />
A munka folytatódik<br />
Az istentisztelet további részében felszólalt még<br />
Topolánszky Ákos, a MADRISZ (Magyar Drogterápiás<br />
Intézetek Szövetsége) elnöke, Pintér Imre, Kecser István,<br />
Molnárné Papp Eszter, az otthon gondozásvezetője,<br />
valamint két korábbi gondozott (Weigert Sarolta és<br />
Molnárné Fehér Ilona), akik nem csak gyógyulásukról,<br />
hanem megtérésükről is meséltek. Az istentiszteleten<br />
Pataky Albert hirdette Isten Igéjét, míg a zenei szolgálatot<br />
a szigetszentmiklósi pünkösdi gyülekezet énekesei,<br />
zenészei látták el.<br />
Az összejövetel végén az imaházból együtt sétáltunk<br />
át a gyönyörűen felújított otthonba, ahol a szeretetvendégség<br />
ideje alatt a kifüggesztett fotók és idézetek segítségével<br />
pillanthattunk bele az elmúlt 30 év történéseibe.<br />
A dolgozók elhívástudata, igyekezete példa értékű<br />
csakúgy, mint az elvégzett munka minősége. Ha leborulunk<br />
imádkozni, ne feledkezzünk meg róluk, hogy még<br />
sok-sok szétrombolt, lelkileg megnyomorodott magyar<br />
család állhasson talpra és láthassa meg a Hajnalcsillagot,<br />
aki fénnyel ragyogja be a legsötétebb éjszakát is.<br />
5. szám – 22. oldal<br />
5. szám – 23. oldal
Ez történt • • Ez történt<br />
Balog Sándor<br />
Helyiérték<br />
Kilencedik alkalommal rendezték meg a BalatonNET Nemzetközi Evangéliumi Találkozót<br />
Az idei, immár kilencedik Balaton-NET-re<br />
az ország minden tájáról, sokféle keresztény<br />
gyülekezetből – a hőség-hetek után<br />
végre egy amolyan igazi, kora őszi időjárásban<br />
– érkeztünk Balatonszemesre. Nem csoda hát,<br />
hogy a szabadidőnket nem a tóparton töltöttük,<br />
hanem a helyi iskola hatalmas sportcsarnokában.<br />
Egyáltalán nem bántuk, hogy egyszer sem tudtunk<br />
megmártózni a tóban – Isten szeretetében<br />
viszont annál inkább!<br />
Miért és hogyan? Mert fölkent előadókat, dicsőítőket,<br />
programvezetőket használt Isten Lelke arra, hogy megérintse<br />
és megújítsa a szíveket. A napi százféle esemény<br />
után még az éjszaka közepén is folytattuk a napközben<br />
elkezdett beszélgetéseket; pünkösdiek, baptisták, evangélikusok,<br />
metodisták, reformátusok ölelték át egymást,<br />
meglátva a másikban az értéket. Így jóval éjfél után<br />
kezdtük csak elhúzni a hétalvók dalát (horkol), s ennek<br />
következtében vagy álmosan, vagy feledékenyen, vagy<br />
„morgósabban” érkeztem magam is a másnap reggelre.<br />
Amikor aztán felcsendült Mike Sámuel és csapatának<br />
hiteles, alázatos, de mennyei kisugárzású dicsőítése, jó<br />
érzésű libabőrrel, könnyeket ejtve tudtam fölemelni a<br />
fejem, s azt láttam, nem vagyok ebben egyedül: 1000-<br />
1500 testvérem élte át hasonlóan Isten jelenlétét, hogy<br />
aztán készen álljunk a főelőadásokban és szemináriumokban<br />
elhangzó biblikus üzenetek befogadására.<br />
A BalatonNET-ről sok információ elérhető, megtudható<br />
az interneten. Nagyon érdemes és érdekes ezekre<br />
rákeresni, átolvasni. Megtudhatjuk, hogyan indult<br />
el, milyen célkitűzésekkel, kik a munkatársak, milyen<br />
programok színesítik ezt a négy-öt napot, de akár élménybeszámolókat<br />
is találunk, ha szorgalmasan keresünk<br />
(www.balatonnet.hu).<br />
Lehetetlen vállalkozás egy hétnek ezer színét-ízét<br />
egy oldalnyi keretbe szorítani, ezért belelapozok száz<br />
oldalnyi jegyzetembe, s néhány mondatot kicserkészek<br />
kedvcsinálónak, jövőre, a 10. jubileumi BalatonNEThez.<br />
Legalább egyszer az életben minden pünkösdi<br />
testvéremnek el kellene jönni, mert aki egyszer belekóstolt,<br />
az újra várja ezt a különleges, felekezetközi, tiszta<br />
evangéliumi ízvilágot! Jöjjön hát néhány idézet, magvas<br />
gondolat:<br />
Gondolatmorzsák<br />
„A társadalmat nem lehet emberi erővel a jó irányba<br />
átformálni, de az alvó gyülekezetet sem. Csak az Isten<br />
ereje által, ha az Isten Országa épül bennünk és közöttünk,<br />
akkor történik meg az ébredés csodája és a gyülekezet<br />
így tud hatással lenni a társadalomra.”<br />
„Olykor a hívő embert is fel kell locsolni, s ha ez megtörténik,<br />
annak a hívőnek még a kakasa is ezt zengi hajnali<br />
ébresztőkor: Ma is dicsőség az Úrnak!”<br />
„A lelkipásztor cipője már tele lett a hívők bűnei miatt.<br />
Elérkezettnek látta az időt, hogy jól beolvasson a gyülekezetnek,<br />
de a szószéken nem tudott megszólalni…<br />
Hirtelen rászakadt és felismerte saját életének<br />
hibáit, bűneit, terheit, és ott, akkor<br />
összetört, bűnbánatra jutott… és ezt adta át<br />
testvéreinek. Az egész gyülekezet összetört,<br />
bűnbánatot tartott, megtért és megújult!”<br />
„Olyan időket élünk, amikor sok embernek<br />
a problémája, hogy (már) nincsenek<br />
álmaik. Az egyház feladata, hogy látást,<br />
víziót, álmot és reménységet gerjesszen a<br />
Szentlélek ereje által”!<br />
Természetes jelenlét<br />
Az idei konferencia a Helyiérték címet<br />
kapta, mellyel bátorítani szerették volna a<br />
gyülekezeteket arra, hogy kapcsolódjanak be a helyi<br />
lakóközösségek életébe. „Hogy miért ezt a témát választottuk?<br />
Szeretnénk, ha a keresztény közösségek<br />
nem elszigetelnék magukat, vasárnaponként felvonva<br />
a felvonóhidat az erődjük kapujánál, hanem<br />
természetes módon jelen lennének lakóközösségük<br />
életében, világítva, sóként ízesítve, kedves illatként<br />
belengve a környéket Krisztushoz vonzva az embereket.<br />
»Úgy ragyogjon a ti világosságotok az emberek<br />
előtt, hogy lássák jó cselekedeteiteket, és dicsőítsék<br />
a ti mennyei Atyátokat« (Mt 5,16)” – olvasható<br />
a BalatonNET facebook oldalán, ahol sok-sok fotót<br />
talál minden érdeklődő.<br />
Simon Angéla és Szabó Benjámin<br />
Oszloppá teszem<br />
Élménybeszámoló az erdélyi magyar pünkösdi táborokról<br />
A<br />
<strong>2015</strong>. év nyara izgalmas időszakot tartogatott<br />
az erdélyi pünkösdi gyülekezetek ifjainak.<br />
Megbeszélések, háttérszervezések<br />
és lázas előkészületek után a Romániai Magyar<br />
Pünkösdi Hitközség Ifjúsági Munkacsoportja<br />
készen állt, hogy a nyár két nagy eseménye elkezdődjön:<br />
az egyik az EMPiTini <strong>2015</strong> tábor, a<br />
másik pedig az EMPIT <strong>2015</strong>.<br />
Az előző két év gyakorlatától eltérően idén sikerült<br />
külön tábort szerveznünk a tinédzserek és a fiatalok<br />
számára is, így jobban oda tudtunk figyelni a két korosztály<br />
sajátosságaira. Az Ifjúsági Munkacsoport a <strong>2015</strong>.<br />
év alapigéjének a Jelenések 3,12-t választotta, melyben<br />
maga Jézus ígéri: „Aki győz, oszloppá teszem…” Az oszlop<br />
egyszerre fejezi ki a szilárd jellemet, a megbízhatóságot,<br />
a tartósságot és teherviselési képességet. A két<br />
tábor témája ezen gondolatok köré fonódott, ugyanis<br />
szeretnénk, ha a felnövekvő generáció már most felfedezné<br />
ezeket az értékeket és tenne is azért, hogy ezeket<br />
elérje.<br />
Erdélyi Magyar Pünkösdi Tini tábor<br />
Az EMPiTini táborunkat július 20-26. között tartottuk<br />
a Hunyad megyei csolnakoscsernai (Cinciș-i) tó<br />
közelében, Vajdahunyadtól<br />
mindössze 15 km-re.<br />
Programjaink bőségesek és<br />
színesek voltak, melyeket<br />
tematikusan építettek fel,<br />
így a reggeli áhítatokon, a<br />
csoportos szemináriumokon<br />
és az istentiszteleti alkalmakon<br />
elmélyíthettük<br />
ismereteinket az adott témában.<br />
Az éves témának<br />
megfelelően szó esett az<br />
oszloposságról, a döntéshozatalról,<br />
a szilárd jellemről,<br />
a felelősségről, a teherhordozásról,<br />
az adásról és az éretté válásról. Ezekről a<br />
témákról az Ige alapján Mátyás Tibor, Csatlós Róbert,<br />
Csontos József és Rémán Dániel szolgáltak.<br />
A szellemi tartalom mellett a táborozóknak bőven<br />
volt lehetőségük a kikapcsolódásra is. Különböző népszerű<br />
sportok, csapatépítő és ügyességi játékok, lufi<br />
csata, kirándulás, csónakázás színezte a programjainkat,<br />
no meg a legnagyobb meglepetés: a bubifoci.<br />
A tábor kezdetétől a táborlakók fokozatosan közelebb<br />
kerültek Istenhez és egymáshoz is. Öröm volt látni,<br />
ahogy életkortól függetlenül többen is megtapasztalják<br />
Isten megbocsájtó szeretetét, felszabadító erejét!<br />
Erdélyi Magyar Pünkösdi Ifi tábor<br />
Az EMPIT <strong>2015</strong>-nek a Zöldvölgy Turisztikai Komplexum<br />
(Complex Turisztic Valea Verde) adott otthont augusztus<br />
24-30. között. A festői környezetben megépült<br />
komplexum a Valea Verde (Zöldvölgyfalva) kis havasi<br />
falu nevét viseli, amely a Fehér megyei Aranyosszohodol<br />
községhez tartozik. A település a híres Mócföld (Țara a<br />
Moților) szívében terül el az Erdélyi Középhegységben,<br />
kb. 1000 méter tengerszint fölötti magasságban, a Fehér-Kőrös<br />
és a Kis-Aranyos folyók völgyei között.<br />
A hét folyamán igehirdetéseket és szemináriumi tanításokat<br />
hallhattunk az oszloppá válás folyamatáról, a<br />
kitartás hogyanjáról, az oszloppá formálódás környezetéről<br />
és még sok más kapcsolódó témáról. A tanításban<br />
az Ifjúsági Munkacsoport szolgálattevőivel együtt<br />
a tábor vendég szolgálattevője, D. Nagy Tamás, a Paksi<br />
Pünkösdi Gyülekezet lelkipásztora szolgált.<br />
A tábor létszáma 70 személyre tehető, ami a viszonyoknak<br />
megfelelően igen jónak mondható. Örömünkre<br />
szolgált, hogy az erdélyi fiatalok mellet már visszatérő<br />
vendégeink is voltak közöttünk Magyarországról,<br />
illetve a megélhetés miatt nyugatra vándorolt fiatalok is<br />
hazajöttek a táborra.<br />
A tartalmas lelki-szellemi<br />
közösségi alkalmak mellett<br />
természetesen volt lehetőség<br />
az aktív pihenésre,<br />
mozgásra is. A sportok és<br />
egyéb csapatépítő tevékenységek<br />
mellett egy nagyszerű<br />
kirándulás is lehetőséget<br />
nyújtott a kikapcsolódásra.<br />
Kb. 8 km-es túra vezetett a<br />
„Pişoaia” vízeséshez. A sziklából<br />
fakadó forrás vize alig<br />
néhány métert folyik, majd<br />
egy nagy sziklatömbön szétfolyva<br />
függönyként esik alá a 35 méteres szakadékba. A<br />
látvány kárpótolt minket minden fáradtságért! A túra<br />
egyebek mellett nagyszerű lehetőséget nyújtott az erdei<br />
gyümölcsök kóstolására is, de talán a legnagyobb haszna<br />
az egymással való beszélgetés, ismerkedés és a kapcsolatok<br />
elmélyítésének lehetősége volt.<br />
Amennyiben valaki szeretne több fotót vagy élménybeszámolót<br />
látni, vagy szeretne részt venni valamelyik<br />
jövőbeni eseményen, szeretettel ajánljuk figyelmébe a<br />
www.ifipunkosdi.ro oldalunkat.<br />
5. szám – 24. oldal<br />
5. szám – 25. oldal
Ifi •<br />
• Ifi<br />
Patkás Rita<br />
Jövevényeken segítünk<br />
Tapasztalatok a röszkei menekült-gyűjtőponton<br />
Segítenünk kell… Ez az írás nem arra hivatott,<br />
hogy állást foglaljon az Európa<br />
egészét érintő súlyos menekültkáosz problémakörében.<br />
Nem foglalkozunk a menekültek<br />
ideológiai, vallási hátterével, a hazai kereszténység<br />
veszélyérzetével, nemzetközi diplomáciai,<br />
politikai csatározásokkal. Most a kiszolgáltatott,<br />
az ellenség mesterkedéseinek ilyen vagy olyan<br />
módon áldozatául esett ember, az éhes, szomjas<br />
gyermekek és asszonyok, az űzött családok, a<br />
családjukért rettegő férfiak, a jövevények állnak<br />
figyelmünk középpontjában. Segítenünk kell…<br />
Bár a Magyarországot is elözönlő menekültprobléma<br />
hónapok óta tart, egyházunk <strong>2015</strong>. szeptember 10-én<br />
kapcsolódott be szervezett módon a segítségnyújtásba<br />
a szerb-magyar határnál, a röszkei gyűjtőponton. Vezetői<br />
szintű egyeztetések után ezen a napon állították<br />
fel az MPE mexikói sátrát, amelyben a hazai keresztény<br />
közösségek, szervezetek nyújtottak segítséget.<br />
Így a Kelet-Európa Misszió, a Golgota Gyülekezet, a<br />
Magyar Evangéliumi Szövetség – Aliansz, valamint a<br />
Magyar Pünkösdi Egyház<br />
és annak Országos<br />
Cigánymissziója. A hatóságok<br />
kérték az egyházakat,<br />
hogy 24 órában,<br />
szervezetten biztosítsák<br />
segítségnyújtásukat, mert<br />
a külföldi segélyszervezetek<br />
szervezetlen jelenléte<br />
hatalmas rendetlenséget<br />
eredményezett. A sátorállítás<br />
célja az volt, hogy<br />
a keresztények itt osszanak<br />
élelmet, forró teát az<br />
érkező menekülteknek, a<br />
menekültek pedig éjszaka<br />
meghúzhassák magukat<br />
alatta, mielőtt a magyar<br />
rendőrség által vezényelt<br />
buszokkal a menekülttáborokba szállítják őket.<br />
Nem azért jönnek, mert segítünk. Azért segítünk,<br />
mert jönnek és segítségre van<br />
szükségük...”<br />
telen, előkészületek nélkül szerveződtünk mi is, hála<br />
Istennek, gyülekezeteinkből többeknek indult segítségnyújtásra<br />
a szívük a rászorulók felé. Voltak, akik ruha,<br />
tartós élelmiszer, innivaló, takarók, egészségügyi segédeszközök,<br />
egyéb segélycsomagok gyűjtésére vállalkoztak,<br />
voltak, akik önkéntesként takarítottak a helyszínen,<br />
mások pedig külföldi testvérek támogatását vonták be.<br />
A hazai és nemzetközi felajánlásoknak köszönhetően<br />
sátrakat, takarókat, gyümölcsöt, kekszeket, vizet vásároltunk,<br />
majd osztottunk ki. Az ország több pontjáról<br />
érkező önkénteseink pedig egymást váltva takarították<br />
a családok számára felállított kis sátrakat, hogy a következő<br />
éjszaka érkező szoptatós anyák, néhány hetes<br />
csecsemők és átázott családok számára száraz, a körülményekhez<br />
képest tiszta fekvőhely legyen. Ugyanakkor<br />
száraz, ép cipőt, zoknit, kabátkákat, pelenkát kerestünk<br />
a gyerekeknek, meleg ruhát, higiéniai eszközöket az<br />
asszonyoknak, férfiaknak.<br />
Siralmas állapotok, hálás tekintetek<br />
Az ott végzett munka semmilyen szempontból sem<br />
volt komfortos, viszont annál nagyobb áldás volt egyegy<br />
hálás tekintet látni, köszönetet<br />
hallani.<br />
Adamik László, a Cigánymisszió<br />
munkatársaként öt<br />
napig szolgált a röszkei menekültek<br />
között. A nappali<br />
és éjszakába nyúló helytállásban<br />
sok tapasztalatot<br />
gyűjthetett, amelyek kialakították<br />
határozott véleményét:<br />
– Nagyon sokféle érzést és<br />
élményt tapasztaltam. Volt<br />
olyan, hogy a sok szemetelés,<br />
pocsékolás láttán azt<br />
mondtam magamban: „Én<br />
megyek inkább haza. Minek<br />
segítsek olyan embereknek,<br />
akik nem értékelik semmire<br />
a segítséget?” Később, még aznap meg azt tapasztaltam,<br />
hogy több menekült is besegített plédeket összeszedni,<br />
szemetet gyűjteni…<br />
Személy szerint nem örülök ennek a menekültáradatnak,<br />
de úgy gondolom, ha már itt vannak, akkor segítenünk<br />
kell nekik, főleg a gyerekekre, várandós anyukákra,<br />
betegekre tekintettel. Biztos vannak közöttük agresszív,<br />
lázító emberek is, de én ilyenekkel nem találkoztam.<br />
Mindenképp meggondolatlanság lenne összemosni az<br />
Jó szándékú segítségnyújtás<br />
Nem csak sátrunk bizonyult menedéknek az öt nap<br />
alatt, hanem a Cigánymisszió koordinálásával adománygyűjtés<br />
és önkéntes-toborzás is elindult. Többek<br />
között Békésről, Kecelről, Békéscsabáról, Sarkadról,<br />
Zákányszékről, Verpelétről, Kiskőrösről, Kadarkútról<br />
érkeztek segítőkész emberek. Annak ellenére, hogy hirembereket,<br />
nem szerencsés általánosítani néhány hangadó<br />
viselkedése alapján…<br />
A keceli testvérek sem mindennapi tapasztalatokat,<br />
élményeket gyűjtöttek, melyekből néhányat megosztanak<br />
velünk…<br />
– Szeptember 12-én MPE segélycsomagot vittünk a<br />
röszkei belépőpontra, ahol szembesültünk a szörnyű valósággal:<br />
itt nagy a szükség. Az előző napi eső miatt mindenütt<br />
sár, a menekültekről lekerült sáros ruhák, cipők,<br />
az elázott sátrak szanaszét. A körülményekhez képest<br />
mindenki próbál nyugodt lenni. Döntöttünk, ez nem maradhat<br />
így, ezért másnap visszamentünk takarítani. A<br />
menekültektől nem hallottunk mást, mint: „thank you,<br />
A sátorállítás célja az volt, hogy a keresztények<br />
itt osszanak élelmet, forró teát az érkező menekülteknek,<br />
a menekültek pedig éjszaka meghúzhassák<br />
magukat alatta<br />
thank you”. Láttunk szívszorító jelenetet, amikor több<br />
gyermekes család kerekesszéken tolta a nagymamát árkon-bokron<br />
keresztül, másik csoporttal pedig egy féllábú,<br />
mankós bácsi érkezett. (F. I.)<br />
– Fiatal szemmel nagyon nehéz volt látni, hogy az emberek,<br />
akik nem tehetnek sokat arról, hogy milyenek legyenek<br />
a körülményeik a boldog élethez, azoknak mégis<br />
így kell élniük. Nehéz elhinni azt, hogy a világ oda jut,<br />
hogy az embereknek menekülniük kell. Mégis rossz volt<br />
látni a rengeteg eldobott ételt és ruhát. (K. Á.)<br />
– Nagyon boldog vagyok, hogy ott segíthettem. Mégis<br />
ki szeretném emelni, hogy szerintem fele sem igaz annak,<br />
amit a média mond, miszerint „a menekültek agresszívak”.<br />
Saját magam azt tapasztalhattam, hogy például az<br />
egyikük megkínált pizzával, máskor meg egy nehéz szemeteszsákot<br />
nem bírtam el, és egy másik segített elvinni a<br />
kukásautóig. (F. B.)<br />
– Rossz azt látni, hogy jelenleg milyen helyzetek vannak<br />
a világban. Mégis jó érzéssel tölt el, hogy legalább a<br />
világ egy kis részében tehettünk valami jót. Az emberek,<br />
akiknek segítettünk hálásak voltak ezért, mindent megköszöntek.<br />
S néha egy kis mosoly is szállt felénk a megviselt,<br />
de a jobb és békésebb életben reménykedő arcokról.<br />
(F. F.)<br />
És egy fiatal önkéntes még hozzá teszi: – Én vigasztaltam<br />
a síró gyerekeket! Amikor fázott, betakargattam, s ez<br />
olyan hálás érzés! Úgy éreztem valami olyat tettem, amit<br />
sem ő, sem én nem fogunk elfelejteni…<br />
Sátrat bontunk, tovább segítünk<br />
A zsúfolt, fárasztó, próbára tevő röszkei napok számunkra<br />
szeptember 14-én délután értek véget. A korábbi<br />
napok 4-5000 fős áradatához képest a magyarszerb<br />
teljes határ- és kerítészár előtti órákban csendesen<br />
zajlott a gyülekezés. A rendőrségi sorfal és katonai készenlét<br />
már visszatartotta a szerb határnál a még átlépni<br />
akarókat. Az elválasztó kerítés felállt… A napközben<br />
érkezőket és gyűjtőponton lévőket egyenesen buszokba<br />
irányították, nemzetiségük, származási országuk szerinti<br />
csoportokba. Az egyházak segítettek abban, hogy<br />
a családok együtt maradjanak. A buszok vonathoz, a<br />
vonat az osztrák határhoz szállította őket. Isten tudja,<br />
hol… van-e otthonuk…<br />
Mi is sátrat bontunk, de előtte még rendet rakunk,<br />
takarítunk, és értékeljük a tapasztaltakat. Azért voltunk<br />
ott, hogy némi vizet, élelmet, menedéket, mosolyt adjunk<br />
az Isten alkotta szükségben lévőknek.<br />
Makovei Róbert, a Pünkösdi Cigánymisszió Szeretetszolgálatától<br />
magvetésként látja a segítségnyújtást: –<br />
Két, ellentétes irányba ható, ám egyformán helytálló elv<br />
szorításában kezdtünk el segítséget nyújtani menekülteknek<br />
(és migránsoknak) a röszkei gyűjtőponton. Egyrészt<br />
minden országnak meg szabad, sőt meg kell védenie saját<br />
területét és népét, másrészt emberi kötelességünk segíteni<br />
a rászorulókon. A Röszkén töltött napok alatt egy percig<br />
sem éreztem, gondoltam úgy, hogy ne lennének rászorulók,<br />
akiknek segítünk. Hiszek benne, hogy az így vetett<br />
Makovei Róbert, a Pünkösdi Cigánymisszió Szeretetszolgálatától<br />
magvetésként látja a segítségnyújtást<br />
magok – talán sok másik keresztény impulzus hatására<br />
– egy része egyszer majd beérik. Addig is tovább segítünk.<br />
Sem a menekültprobléma, sem a segítségnyújtás nem<br />
ér véget Röszkénél. A nemzetközi fejleményeket követve<br />
arra számítunk, hogy még hosszú ideig segítséget<br />
kell nyújtanunk a menekülteknek. Rászorulók, szegények<br />
pedig továbbra is mindig lesznek közöttünk; oda<br />
kell mennünk, és be kell mutatnunk nekik Isten szeretetét.<br />
Nem maradhatunk érdektelenek!<br />
5. szám – 26. oldal<br />
5. szám – 27. oldal
Rejtvény •<br />
• Rejtvény<br />
HOLLAND<br />
LÉGI-<br />
TÁRSASÁG<br />
CSEH<br />
PORSZÍVÓ-<br />
MÁRKA<br />
BEVONÓ<br />
ANYAG<br />
EGYSZERŰ<br />
GÉP<br />
LÁNGOL<br />
HELY, AHOL<br />
SÁMSON<br />
ÉLT *BÍR<br />
BÁZIS<br />
GABONA<br />
ÖRLÉSÉ-<br />
RE HASZ-<br />
NÁLJÁK<br />
MAGUNK<br />
KETTŐS<br />
BETŰ<br />
AZONNAL,<br />
RÖGTÖN<br />
2.<br />
Í<br />
DÉL-<br />
KOREAI<br />
AUTÓ-<br />
MÁRKA<br />
1.<br />
ÉPÜLET-<br />
SZÁRNY<br />
MAGYAR TU-<br />
DOMÁNYOS<br />
AKADÉMIA<br />
A HÉT VE-<br />
ZÉR EGYIKE<br />
KÉPEK<br />
TÉMÁJA<br />
HAJÓFAR<br />
ÜNNEPÉ-<br />
LYES REN-<br />
DEZVÉNY<br />
SZEKUN-<br />
DUM<br />
FÉRFI,<br />
ANGOLUL<br />
SZERTE-<br />
FOSZLIK<br />
A 2. ZSIDÓ<br />
HÓNAP *1KIR<br />
SZÉT-<br />
KAPCSOL<br />
SE …,<br />
SE BÁ<br />
SZLOVÉ-<br />
NIAI<br />
AUTÓJEL<br />
HARC-<br />
KOCSI<br />
GYÖTRE-<br />
LEM<br />
BORÍTÓ-<br />
KOSÁR<br />
VAS MEGYEI<br />
TELEPÜLÉS<br />
TEA,<br />
NÉMETÜL<br />
KÖNNYEL-<br />
MŰ<br />
ENNEK<br />
ALAPJÁN<br />
VIRÁGPOR<br />
HALSZÁRNY<br />
A TULAJ-<br />
DONUNK<br />
HEGY-<br />
CSÚCS<br />
KITÜN-<br />
TETÉS<br />
TESTRÉSZ<br />
GUMIAB-<br />
RONCS<br />
MÁRKA<br />
BÓR<br />
*Beküldendő: a számozott sorokban található bibliai idézet helye (2 pont).<br />
75 pont: Wilhelm Konrádné 74 pont: Gömöri<br />
Béláné 72 pont: Barta Zoltánné (Csokvaomány)<br />
68 pont: Cseh Jánosné 66 pont: Vass Béláné,<br />
Juhász Miklósné, Csaplár Antal 60 pont: Németh<br />
Józsefné 58 pont: Gyaraki Mihályné 54 pont:<br />
Szerdi János 52 pont: Édes Zsuzsanna 48 pont:<br />
Bozsóky Ferencné, Czverencz Zoltánné 46 pont:<br />
Orosz Fatime, Forgács András 45 pont: Matécsa<br />
Debóra 44 pont: Kovács Dorina 43 pont: Kovács<br />
Adrián 42 pont: Makkainé Sárai-Szabó Mária,<br />
Barna Tünde 41 pont: Tóthné Szűcs Csilla, Szakács<br />
Györgyné, Sógorka Ferencné, Barna Frigyes<br />
39 pont: id. Gesztesi István 36 pont: Szlávikné<br />
Sanda Ildikó 35 pont: D. Nagy Emma, D. Nagy<br />
Gáborné, Durkó Sándor, Gyuricsek Anita 33 pont:<br />
MAGAD<br />
SÜRGETŐ<br />
SZÓCSKA<br />
FÉL ADAG!<br />
A -NÉL<br />
PÁRJA<br />
ELKÁNA<br />
NEJE *1SÁM<br />
TÁMLÁS<br />
SZÉK<br />
ÁTTETSZŐ<br />
ÁSVÁNY<br />
OKTAT<br />
SIÓFOK<br />
RÉSZE!<br />
DÉZSMA<br />
„ÜGYELJ,<br />
HOGY AJKAD<br />
… SZÓLJON!”<br />
*PÉLD<br />
SODOMA<br />
KIRÁLYA<br />
*1MÓZ<br />
MÁRKAJEL<br />
IDŐSB,<br />
RÖV.<br />
MORFIUM-<br />
SZÁRMAZÉK<br />
LÁRMÁS<br />
A KIÜTÉS<br />
JELE<br />
A PONTVERSENY ÁLLÁSA<br />
HEGYES<br />
ESZKÖZ<br />
KILOMÉTER<br />
KÖZÖTT,<br />
MÁSKÉNT<br />
BILLENTYŰS<br />
HANGSZER<br />
TIK-…<br />
ILYEN SZÓ<br />
IS VAN<br />
NAPSZAK<br />
FÜRDŐ<br />
ALKALMA-<br />
TOSSÁG<br />
RÓMAI<br />
HÁRMAS<br />
FOGHÚS<br />
NEM LÁT<br />
MODOR-<br />
TALAN<br />
MEG-<br />
GYILKOL<br />
POSTAFIÓK<br />
JELT AD<br />
ÉNEKLŐ<br />
SZÓCSKA<br />
VAJJAL<br />
MEGKENT<br />
KÉRDŐ<br />
SZÓCSKA<br />
TITKOS<br />
KÓD<br />
NEWTON<br />
NAGY<br />
EVÉSZET<br />
JUTTATSZ<br />
Szalai Betsabé 32 pont: Nagy Kornél Gedeon<br />
30 pont: Torma Pálné, Pataky Kornélia, Hodula<br />
Pálné, Ács Lászlóné 28 pont: Pintér Józsefné<br />
27 pont: Borbély Józsefné 26 pont: Plesa Jánosné,<br />
Sanda Mónika 25 pont: Seprenyi Mihályné Pirka<br />
Andrea, Nagy Mihályné, Komócsi Józsefné, Keserű<br />
Józsefné 20 pont: Kereszty Klára 19 pont: Windisch<br />
Márk, Únyi Anna, Balla Erzsébet, Csányiné Farkas<br />
Mária 18 pont: Veszeli-Kállai Ibolya 17 pont:<br />
Weller József 15 pont: özv. Varga Gyuláné 14 pont:<br />
Gera Jánosné 13 pont: Sági Istvánné, Óvári<br />
András 11 pont: Wilhelm Ádámné, Németh<br />
Lászlóné, Lénárt Ferenc, Horváth István (Budapest),<br />
Bartos Zoltánné (Kazincbarcika) 6 pont: Fazekas<br />
Lászlóné<br />
Ö<br />
… FRAN-<br />
CISCO<br />
Beküldendő: a Vízszintes 1. és a Függőleges 12.<br />
sorokban megfejtendő bibliai idézet pontos helye<br />
(3 pont).<br />
VÍZSZINTES: 12. Izráel királya, aki egy hónapig uralkodott<br />
(2Kir). 13. Szülő megszólítása. 14. Nimród alapította<br />
város (1Móz). 16. Őröl. 17. Filmszínház. 18. Az egyik hazánkban<br />
működő bank. 20. Kisbirtok, gazdaság. 21. Nagy<br />
erővel folyik. 23. Jézus utolsó szavainak egyike, kereszthalála<br />
előtt (Mk). 25. Harci és sporteszköz. 27. Icuska.<br />
28. Csüng. 29. Bahamák autójele. 30. Agresszor. 32. Adószedő<br />
volt Dávid király idejében (2Sám). 34. Önmagát<br />
túlbecsülő ember. 35. „Az … a föld, s annak teljessége”<br />
(Zsolt). 36. Image, magyarul. 40. Súgdolódzik. 43. A falat<br />
építő Zakkur atyja (Neh). 44. Papírra vetette. 45. Rangjelző<br />
előtag. 47. Lehetőség. 48. Nemzeti Alap Tanterv. 49. Tiltó<br />
szócska. 50. Titkon figyel. 52. Sürgető szócska. 53. Védjegy<br />
(Trade Mark). 54. Szintén nem. 55. Torony Jeruzsálemben<br />
(Neh). 57. Pernye, üszök. 58. Náhás fia (2Sám).<br />
60. Üde, változatos táj. 62. A szelén vegyjele. 64. Ráhel<br />
nővére (1Móz). 65. Szólít. 66. Káté! 67. „…van, azt adom<br />
néked” (ApCs). 69. Kihez tartozó? 71. Holland „sajtváros”.<br />
73. Tetőpont. 75. Időről … 76. Régen élt női előd. 78. Verbum<br />
toldaléka.<br />
FÜGGŐLEGES: 2. Ilyen gép is van. 3. Fenő. 4. Aranycsináló<br />
áltudomány. 5. Visszahúz! 6. Ifjúsági Magazin. 7. Duplán:<br />
a vizek városa. 8. Vég, angolul. 9. Siránkozó. 10. Dávid<br />
király hős vitéze, aki a Gaás völgyéből való volt (1Krón).<br />
11. Hasonlítószó. 15. Morzejel. 18. A Renault kisautója.<br />
19. Edom királya, aki Behor fia volt (1Krón). 22. „Az ártatlant<br />
s az igazat meg ne …” (2Móz). 24. Város, melynek<br />
fiai hazatértek a babiloni fogságból (Ezsd). 26. Bíró Gileádból<br />
(Bír). 29. Főnemesi cím. 31. Gárdonyi Géza meséje.<br />
33. Erős szagú félcserje. 37. Római 3000-es. 38. Eleázár<br />
főpap elődje (5Móz). 39. Astoret a bálványistenük<br />
(1Kir). 40. Keresztyén nő a filippibeli gyülekezetben (Fil).<br />
41. „Szólj …, mert hallja a te szolgád” (1Sám). 42. Azonos<br />
betűk. 46. Farmermárka. 49. „Hitben járunk, … látásban”<br />
(2Kor). 51. Mocsári növény. 54. Címermadár. 56. Cókmókunk.<br />
57. Nyerget rögzítő szíj. 59. Igekötő. 61. Részben<br />
kiír! 63. Álmos vezér anyja. 66. Bordaszelet. 68. Szedi a<br />
lábát. 70. Arcus. 72. Ostoba. 74. Betű kiejtve. 75. Szófaj.<br />
77. Orosz repülőgéptípus. 78. Gyakori igevégződés.<br />
Beküldendő: a hat bekarikázott<br />
betűből összerakott<br />
szó, mely egy Jeruzsálemhez<br />
közeli hely neve (2 pont).<br />
1 2 3<br />
4 5<br />
VÍZSZINTES: 1. „Az Úrnak<br />
igazsága … örökké”<br />
6<br />
(Zsolt 117). 4. Ard testvére<br />
(4Móz 26). 6. Baál pap 7<br />
volt (2Krón 23). 7. Az igéret<br />
földjéről kiűzött egyik nép (2Móz 23).<br />
FÜGGŐLEGES: 1. „… be a szoros kapun” (Mt 7). 2. „Az<br />
Úr új … teremt e földön” (Jer 31). 3. Kiemelt gyülekezeti<br />
szolga vagy szolgáló (1Tim 3). 5. Város Kánaán déli határán<br />
(4Móz 34).<br />
1<br />
I<br />
A<br />
L<br />
2<br />
3 4 5 6 7 8 9 10 11<br />
S<br />
12 13<br />
14 15<br />
16<br />
17 18 19 20<br />
25<br />
34<br />
26<br />
21<br />
30 31<br />
36<br />
43<br />
27<br />
22<br />
E<br />
23<br />
28<br />
24<br />
32 33<br />
37 38 39 40 41 42<br />
45 46<br />
47<br />
48<br />
49<br />
50<br />
51<br />
52<br />
44<br />
35<br />
53 54<br />
55 56 57<br />
62<br />
M<br />
63<br />
58 59<br />
67 68 69 70<br />
71 72<br />
77<br />
60<br />
64 65 66<br />
73 74<br />
75<br />
76<br />
T<br />
A rejtvények beküldési határideje:<br />
<strong>2015</strong>. november 23.<br />
Beküldési cím: MPE–ÉVR<br />
1143 Budapest, Gizella út 37.<br />
E-mail cím: <strong>eloviz</strong>@punkosdi.hu<br />
A <strong>2015</strong>/3. szám megfejtései:<br />
Skandináv: *Jak 2,9 (2 pont)<br />
Hagyományos: *Zsolt 65,4 (2 pont)<br />
Minirejtvény: Megtérés (2 pont)<br />
A <strong>2015</strong>/4. szám megfejtései:<br />
Skandináv: * Ef 6,8 (2 pont)<br />
Szóberakós: *Péld 28,14 (2 pont)<br />
Minirejtvény: Malakiás (1 pont)<br />
A <strong>2015</strong>/3 és <strong>2015</strong>/4-es szám nyertesei:<br />
Az Astron Kft. ajándékát nyerte:<br />
Wilhelm Konrádné és Gömöri Béláné<br />
Könyvjutalomban részesül:<br />
Barta Zoltánné, Cseh Jánosné,<br />
Vass Béláné, Juhász Miklósné,<br />
Csaplár Antal és Németh Józsefné<br />
A nyerteseknek szívből gratulálunk!<br />
FIGYELEm! Ha a beküldendő résznél<br />
vagy az igehelyeknél nincs *-jel,<br />
akkor a Károli fordítás értendő.<br />
* – új fordítású Biblia szerint<br />
78<br />
61<br />
29<br />
T<br />
A<br />
S<br />
E<br />
E<br />
5. szám – 28. oldal<br />
5. szám – 29. oldal
Ifi •<br />
• Ifi<br />
Hodula Ildikó<br />
Majdnem-keresztény voltam<br />
Hívő életem talán legemlékezetesebb hét<br />
napja volt az Országos Ifjúsági Misszió<br />
idei tábora, mely <strong>2015</strong>. augusztus 3-9. között<br />
került megrendezésre. Ebben az évben már<br />
másodszor vertük le a sátrainkat Fadd-Domborin:<br />
ismerős hely, ismerős emberek, egy szokásos<br />
tábori hét – gondoltam én. A visszajelzések<br />
alapján úgy láttuk, hogy valóban változások történtek<br />
az életükben: megtérések, és bátorságban<br />
való kilépés lett a gyümölcse annak a munkának,<br />
amit Isten elkezdett bennük. Hamarosan egy kisebb<br />
generáció-váltáshoz értünk és felismertük,<br />
hogy a tinik ugyanúgy megküzdenek a mindennapi<br />
problémáikkal, mint az idősebb, felnőtt keresztények,<br />
viszont életkori sajátosságuk, hogy a<br />
hullámzóbb időszakokon nehezebben jutnak túl.<br />
Ezért ebben az évben nem a csónakból kilépésről,<br />
hanem a vízen járásról, Péter apostol tanítványságának<br />
időszakáról hallhattak üzeneteket,<br />
hiszen minden Krisztust követő hívő életében<br />
vannak viharok, nehezebb időszakok:<br />
Nem vártam túl sokat az idei tábortól, de amit kaptam,<br />
azt még ma is tátott szájjal csodálom. Egyszer azt hallottam,<br />
hogy ha hiteles akarsz lenni az emberek előtt, akkor<br />
arról beszélj, amit te is átéltél. Ezen felbuzdulva szeretném<br />
a saját történetemet megosztani az Olvasókkal.<br />
Elmesélem, milyen hatalmas Istenem van, és elárulom,<br />
hogy ugyanez a hatalmas Isten vigyáz a te életedre is.<br />
Üressé vált az életem<br />
2011-ben merítkeztem be. Azelőtt is, azután is „jó keresztény<br />
lányként” éltem az életemet. Nem jártam bulizni,<br />
nem ittam, soha nem próbáltam ki a cigarettát vagy a<br />
drogot. Milyen szépen hangzik, nem igaz? De ez csak a<br />
látszat volt. Sosem volt igazán mély a bibliatanulmányozós-imádkozós<br />
életem, de be kell vallanom, az egyetem<br />
első két évében még annyit sem foglalkoztam az Istennel<br />
való kapcsolatommal. Bibliát alig olvastam, imádkozni<br />
már szinte csak a gyülekezetben imádkoztam. Így<br />
szépen, lassan a hit kiveszett az életemből. Persze ez<br />
nem látszott kívülről. Ugyanúgy jártam gyülekezetbe,<br />
énekeltem a dicsőítésben, és voltak igazi megtapasztalásaim<br />
Istenből, de csak vasárnap, a mindennapi életemben<br />
nem. A szellemem éhezett. Már csak a gyülekezeti<br />
neveltetésemből adódóan sem mertem volna elhagyni<br />
Istent és a világhoz térni, és volt bennem egy apró, utolsó<br />
láng, vágy Isten iránt, vágy a változásra, de az életem<br />
képmutató vallásoskodássá vált. Sokszor kiáltottam az<br />
Úrhoz, hogy segítsen, mert érzem, hogy keményedik a<br />
szívem és nem tudom befogadni azt, amit ő akar adni.<br />
Éreztem, hogy elsorvadok. Ha éheztetjük a szellemünket<br />
és elhal az Istennel való élő kapcsolat, onnantól<br />
kezdve a Sátánnak és a bűnnek szabad bejárása van az<br />
életünkbe, mert nincs semmi, amivel visszaverhetnénk<br />
a támadásait. Velem is ez történt. Nagyon mélyen éreztem<br />
magam.<br />
A majdnem-keresztények<br />
Az életembe bekúsztak olyan bűnök, mint például a<br />
mértéktelen pénzköltés, órákat töltöttem sorozatokat<br />
nézve, hogy ne kelljen Istennel és a fájdalmammal foglalkozni.<br />
Azt gondoltam, hogy én egy jó keresztény lány<br />
vagyok. Valójában azonban én egy olyan ember vagyok,<br />
aki vétkezett és híjával van az Isten dicsőségének (Róm<br />
3,23), akinek szüksége van Istenre és egyedül rá.<br />
A táborba ezzel a sivár, elhalt, zavaros lélekkel és szellemmel<br />
érkeztem. Mindig kerestem Istent, kerestem,<br />
hogy hogyan tudnék kijutni ebből a pusztából, de a<br />
tettekig sosem jutottam el. Szenczy Sándor egyik este<br />
a táborban a „majdnem-keresztényekről” prédikált. Ez<br />
nagyon mély nyomot hagyott bennem. Arról beszélt,<br />
hogy az életünk tele van befejezetlen folyamatokkal,<br />
meg nem tett cselekedetekkel, elszalasztott lehetőségekkel.<br />
Rájöttem, hogy én mindig csak vágytam a változásra,<br />
a fejlődésre, arra, hogy a szellemem végre feltámadjon<br />
a halálból, de sosem tettem érte. Feladtam az<br />
utolsó lépéseknél és nem cselekedtem. Nem olvastam<br />
Bibliát, nem imádkoztam, vagyis nem éltem azokkal a<br />
lehetőségekkel, amik a változást munkálják ki bennem,<br />
és amiket Isten adott nekünk, hívőknek. Ha Isten mond<br />
valamit, meg kell tennünk maradéktalanul! Nem válhatunk<br />
„majdnem-keresztényekké”, nem szabad megállni<br />
az utolsó lépésnél!<br />
Stafétaátadás<br />
A tábor előtti hetekben elindult bennem valamiféle<br />
változás. Talán azért, mert maradt bennem egy talpalatnyi<br />
hely, ami még Istené volt, vagy már nem maradt,<br />
és az Úr elégelte meg a szenvedésemet, és hogy tétlenül<br />
nézem a saját halálomat, nem tudom. Mindenesetre<br />
éreztem, hogy Isten megkönyörül rajtam és nem nézi<br />
tovább, ahogy elsorvadok. Kezdtem a puszta végére érni.<br />
Az OIM idei ifjúsági istentiszteleteinek és egyben a<br />
tábornak is a generációk közötti váltás, a szolgálat átadása<br />
volt a témája. A kiscsoportos foglalkozások során<br />
részletesen átbeszéltük a mentor és mentorált, a szolgálatot<br />
leadó és az azt átvevő személyek kapcsolatát,<br />
mechanizmusait. Nagyon hálás vagyok Istennek azért,<br />
hogy olyan vezetőink vannak, akik tanítanak, felkészítenek<br />
bennünket, nem pedig a markukban szorongatják<br />
a tudásukat és a szolgálatukat. Még ma is bennem<br />
él az a kép, ahogy Kázmér Pál és Lettner Gábor, a pécsi<br />
gyülekezet Mózese és Józsuéja elénk állva, egymással<br />
karöltve beszéltek arról, hogy ők hogyan élték meg ezt<br />
a stafétabot-átadást.<br />
A táborban a sok vidám és fiatalos program mellett<br />
(strandolás, ügyességi akadályversenyek, sport) a szervezők<br />
nagy hangsúlyt fordítottak a lelkünkre, szellemünkre<br />
is. Minden délelőtt szemináriumok keretében<br />
foglalkoztunk a minket érintő témákkal: pénzügyekkel,<br />
technikai fejlődéssel, az identitásunk kérdésével,<br />
és azzal, hogy mit mond ezekről a Biblia. A dicsőítés<br />
szolgálatát az ifi istentiszteleteken is helyt álló csapat<br />
végezte, és pár napig a Pünkösdi Zenei Misszió is<br />
a vendégünk volt. Örömmel töltött el, hogy a fiatalos,<br />
modern zene mellett mindkét csapatban Istenen és az ő<br />
dicséretén volt a hangsúly. Az imaéjszaka is erre tanított<br />
meg: milyen az, amikor nem a saját szórakozásommal<br />
és komfortommal törődök, hanem akár órákon keresztül<br />
is Istenre figyelve, hozzá imádkozom és őt dicsőítem.<br />
Önmagamnak prédikáltam<br />
„Hívd elő Józsuét!” – így szólt a tábor alapigéje. Engem<br />
Isten rendesen előhívott. Nagyon fájt a szívem a hozzám<br />
hasonló fiatalokért, akik nem helyezik Istent az életük<br />
középpontjába, és emiatt elhal a hitük. Szerettem volna<br />
kiadni magamból ami bennem volt, és elmondani, hogy<br />
mindenben Isten kell, hogy legyen a mérvadó, de hogy<br />
tehetem ezt én, ha még a magam életében sem tudom<br />
ezt megvalósítani?<br />
A táborban a sok-sok remek program között volt<br />
egy bizonyos „Prédikátor kerestetik” elnevezésű is.<br />
Ennek keretében a jelölteknek ötperces „mini-prédikációkat”<br />
kellett elmondaniuk megadott témákban<br />
bibliai alapokon nyugodva. Őszintén be kell vallanom,<br />
nem magamtól jelentkeztem rá, hanem azért,<br />
mert kevés volt az induló és a barátaim szerint jó a<br />
„beszélőkém”. Meg vagyok győződve róla, hogy Isten<br />
ekkor már tudta, mit akar elvégezni bennem és ő „lökött”<br />
ebbe a programba.<br />
Az első papírlapon, amit kihúztam, ez állt: Bűn és<br />
bűnhődés? Fejtsd ki a kegyelem lényegét! Ha valamiről,<br />
hát a bűnről tudtam beszélni. Ahogy leültem készülni<br />
és kezembe fogtam a Bibliámat (mert muszáj volt),<br />
minden megváltozott. Elkezdtem olvasni, kutatni, és<br />
megtaláltam Istent! Istennek az volt a terve, hogy végre<br />
cselekedjem és ne csak tétlenül üljek, várva a változást,<br />
hiszen a változásunk kulcsa ott van a szemünk előtt, az<br />
igében leírva. Összesen öt ilyen mini-prédikációt tartottam:<br />
a bűnről és bűnhődésről, a Szentírás fontosságáról,<br />
a vámszedő és a farizeus példázatáról, a kapzsiságról<br />
és a kísértésekről. Minden témánál remegve léptem<br />
a táborozók elé. Nekem szólt, rólam szólt. Az életemben<br />
meglévő bűnökre, kérdésekre és az összezavarodottságra<br />
voltak válaszok ezek a bibliatanulmányozások. Bár<br />
kiálltam a tábor elé, igazából önmagamnak prédikáltam.<br />
Isten olyan közel jött hozzám, amilyen közel még<br />
sohasem éreztem őt! A tábor résztvevői úgy döntöttek,<br />
hogy engem választanak a program „győztesének”, de<br />
nem ez az igazi lényeg: élő hitet, tüzet és kegyelmet kaptam.<br />
Magát Istent nyertem meg!<br />
A hit nem tűr megalkuvást!<br />
Kedves Olvasó! Ne várd meg, míg összetörve, elhalt<br />
hittel, kemény szívvel kell kiáltanod Istenhez, hogy<br />
mentsen meg. Bizonyságul ajánlom neked az életemet,<br />
őszintén, hogy rádöbbentsen téged arra, Istennel<br />
milyen magasságokat lehet elérni és nélküle milyen<br />
mélységeket. Számomra a tábor Isten megmentő munkájának<br />
a színtere volt. Rengeteget tanultam a szolgálatról,<br />
a felelősségről, és arról, hogy Istenbe vetett szilárd,<br />
megalkuvást nem tűrő hit nélkül nem lehet megállni a<br />
mai időkben (ahogy azt Heizer Tamástól is hallhattuk<br />
a táborban).<br />
Végezetül azt az igét szeretném megosztani, amit Istentől<br />
a táborban kaptam. Nagyon személyes, és öszszefoglalja<br />
mindazt, ami velem történt: „Ha megtérsz,<br />
megengedem, hogy újból szolgálatomba állj. Ha értékes<br />
dolgokat beszélsz értéktelenek helyett, akkor szószólóm<br />
lehetsz. Nekik kell hozzád térniük, nem neked hozzájuk.”<br />
(Jer 15,19) Kívánom, hogy minden Olvasó élete legyen<br />
ilyen szilárd Istenben, hogy szószólói legyünk és az<br />
emberek ezt meglássák rajtunk és Istenhez térjenek.<br />
5. szám – 30. oldal<br />
5. szám – 31. oldal
Gyermek sarok •<br />
• Gyermek sarok<br />
Toboz süni<br />
Az ősz beköszöntével, egy erdei sétán többféle termést, bogyót,<br />
levelet gyűjthetsz. Egy esős délutánon ezeket felhasználva<br />
remek kreatív ötleteket valósíthatsz meg. Az alábbiakban<br />
egy kis gyurmából és tobozból vidám sünit készíthetsz.<br />
Alapanyag és eszköz szükséglet:<br />
• 1 db toboz<br />
• natúr színű gyurma (lehet levegőn száradó is)<br />
• 2 db kicsi és 1db nagyobb fekete gyöngy vagy<br />
borsónyi fekete gyurma<br />
• fogpiszkáló<br />
• szívószál<br />
• ecset, toll<br />
• arcpirosító<br />
Szecsodi Leó<br />
A hársfa levelei<br />
„„Ne gyűjtsetek magatoknak kincseket a földön, ahol a moly és a rozsda megemészti…”<br />
(Mt 6,19)<br />
Ahársfa egy domboldalon állt, a többi fa<br />
társaságában, és hozzájuk hasonlóan ő is<br />
fiatalon megismerte a természet körforgásának<br />
rendjét: tavaszra nyár jön, nyárra ősz,<br />
őszre tél, s csak ezután köszönt be ismét a kikelet.<br />
Levelei, melyek a tavaszi rügyfakadáskor borítják<br />
zöldbe, nyáron erőben, színben pompáznak,<br />
ha megérkezik az ősz, megsárgulnak, megbarnulnak,<br />
elfonnyadnak és lehullanak.<br />
Ezen ő sokat bosszankodott. Azt szerette volna, hogyha<br />
neki sokkal több levele lenne, mint a többi fának,<br />
mert vezér, sőt uralkodó kívánt lenni közöttük.<br />
Egyre csak azon gondolkodott, hogyan is lehetne<br />
több levele. És arra jutott, hogy elég egyszerűen: ha nem<br />
engedi lehullani ősszel a leveleket, akkor a következő tavasszal<br />
újak nőnek rajta, s így kétszer annyi levele lesz,<br />
két év múlva háromszor annyi, és ahogy telnek az évek,<br />
valóságos levélmilliárdos válik belőle.<br />
Amint eltervezte, úgy is tett. Vége lett a nyárnak, a<br />
fák levelei elveszítették élénk zöld színüket, kifakultak,<br />
és lassan, egyik a másik után kezdett lehullani a földre.<br />
A hársfa viszont összeszedte az erejét, az ágai megmarkolták<br />
a leveleket, és tartották, tartották erősen.<br />
Aztán a bágyadt meleggel búcsúzó szeptember is elbúcsúzott,<br />
jött az október, az októberi hideg szelek, a<br />
fogva tartott levelek egészen elszáradtak, és vigasztalanul<br />
zörögtek a hársfa ágain. Társai a téli álomra készültek,<br />
már elálmosodtak, szinte mindegyikük kopáran<br />
állt. Egyedül a hársfa volt az, akinek az összes levele ott<br />
volt az ágakon, és zörgött, és zörgött, amikor fújt a szél.<br />
Ő is elálmosodott, szeretett volna aludni, de arra gondolt,<br />
hogy ha elveszíti az éberségét, és elalszik, akkor<br />
lehullanak a levelek, és az egész eddigi munkája kárba<br />
vész. De ha akart, sem tudott volna aludni, mert a száraz<br />
levelek csörögtek és zörögtek rajta, ezzel a szomszéd<br />
fákat is zavarva. Azok panaszkodtak neki, figyelmeztették:<br />
– Hársfa, hársfa, ne tégy ilyen ostobaságot, ezekkel a<br />
levelekkel mihez kezdesz majd? Az új, friss levelek az<br />
igaziak, a régieket engedd el, és engedj minket is aludni!<br />
De a hársfa nem hallgatott rájuk.<br />
Így köszöntött rájuk a ködgomolyokkal érkező nyirkos,<br />
hideg november. Esőkkel szitálta be a dombot,<br />
halk, súlyos cseppek hullottak a fákra, amik nyirkossá,<br />
vizessé áztatták a hársfa leveleit. Már nem csörögtek, és<br />
zörögtek, hanem súlyosak lettek és rátapadtak az ágakra.<br />
A többi fa már békésen aludt és lélegzett a késő őszi<br />
tiszta levegőből. A hársfa nedves levelei viszont betömték<br />
a fa pórusait, így nem tudott lélegzethez jutni. Ott<br />
fuldoklott, de továbbra is konokul őrizte azokat.<br />
– Majd tavasszal – bizonygatta magának. – Akkor kiderül,<br />
hogy megérte ez a sok kényelmetlenség. Én büszke<br />
leszek magamra, a többiek pedig irigykedni fognak.<br />
Így küzdötte végig a telet levegő után kapkodva. Majd<br />
napfénnyel, meleggel beköszöntött a tavasz, a többi fán<br />
rügyek fakadtak, s egyik napról a másikra az egész teremtés<br />
zöldbe borult, a hársfa pedig kidőlt, mert belül<br />
teljesen elkorhadt. Élettelen levelei, amikhez annyira<br />
ragaszkodott, belefojtották az életet.<br />
Natúr gyurmából készítsük el a 4 kicsi lábát a süninek,<br />
valamint egy kerek gyurmadarabból alakítsuk ki a pofiját.<br />
Alaposan formázzuk rá a tobozra, hogy ne essenek le a darabok.<br />
Fogpiszkáló segítségével alakítsuk ki a süni lábujjait.<br />
A szívószálból, hosszanti irányban vágjunk le egy darabot,<br />
majd ennek a segítségével, a képen látható módon,<br />
könnyedén megformázhatjuk a süni száját.<br />
Készítsünk két kis natúr gyurmagolyót a füleknek. Majd<br />
egy tompa végű ecsettel vagy tollal tapasszuk a füleket a<br />
helyükre és közben formázzuk is meg a fülkagylókat. A szemekhez<br />
való 2 kis fekete gyöngyöt, a képen látható módon,<br />
illesszük a helyére. A nagy fekete gyöngyből készítsük el az<br />
orrot (ha nincs gyöngyünk, akkor fekete gyurmából is kialakítható<br />
a szem és az orr is).<br />
Ha élénkíteni szeretnénk a natúr gyurmából készült süni<br />
pofit és fülkagylókat, akkor egy ecset és egy kis arcpirosító<br />
segítségével megtehetjük.<br />
5. szám – 32. oldal<br />
5. szám – 33. oldal
Gyermek sarok •<br />
• Gyermek sarok<br />
Kukac<br />
Ha több tobozod is van, akkor akár sün testvéreket is készíthetsz.<br />
És íme még néhány ötlet, hogy az őszi termések és gyurma<br />
felhasználásával milyen figurák készíthetők:<br />
A kartonpapíron rakjuk a körbe a wc gurigákat és rajzoljuk<br />
körbe kívülről és belülről. A külső vonalon vágjuk le a<br />
felesleges kartonpapírt, majd nyírjuk ki a korong belsejét.<br />
A kivágott koszorú alapot fessük zöld színűre – ebben<br />
akár a kisebb tesó is segíthet – majd tegyük félre, hogy teljesen<br />
megszáradjon.<br />
Lepke<br />
Gomba<br />
Adventi naptár<br />
Adventi naptár? Hiszen még csak október van! Valóban talán korainak<br />
tűnik az adventi időszakra gondolni, de mivel az Élő Víz magazin<br />
legközelebb csak decemberben fog megjelenni, így mi már most megkezdjük<br />
a karácsonyi előkészületeket.<br />
Manapság már nagyon sokféle adventi naptárt lehet vásárolni a boltokban,<br />
kinek-kinek ízlése és pénztárcájának bősége szerint. Egy kis<br />
energia-befektetéssel te magad is készíthetsz otthon ilyen naptárat.<br />
Anya, apa, tesó, nagymama, nagypapa vagy esetleg egy barátod is segítségedre<br />
lehet az elkészítésében. Az interneten számos ötletet lehet találni,<br />
mi most ezek közül választottunk egyet. Munkára fel!<br />
Alapanyag és eszköz szükséglet:<br />
• 24 db wc papír guriga • 24 db meglepetés ajándék • többféle színű krepp papír • kartonpapír • színes lap •<br />
szalvéta vagy papírtörlő • szalag vagy madzag • festék/temprea • olló • ragasztó pisztoly • filctoll, ceruza<br />
• fenyőág, harang (nem feltétlenül szükséges)<br />
Néhány ötletet, hogy milyen apró ajándékokat lehet elrejteni az adventi naptárban: • saját készítésű igekártya • meghívó<br />
egy közös családi programra pl: Este az egész család együtt olvasson Bibliát; Elő a kötényekkel a közös mézeskalácssütéshez<br />
• családi fotó • illatmécses • hűtő mágnes • kisautó • hajgumi, hajcsat aszalt gyümölcs • olajos magvak • csoki, bonbon,<br />
cukorka, nyalóka • matrica • mini színes ceruza vagy toll • csillámos filc • vidám mintájú zokni • színes cipőfűző •<br />
apró díszek • kitűző • ajakápoló • kulcstartó • radír • házi készítésű gyurma • apró titok füzet • mini cserepes kaktusz •<br />
vidám könyvjelző • mintás papírzsebkendő • apró plüssfigura.<br />
Amíg szárad az alap, addig töltsük meg a wc papír gurigákat<br />
meglepetésekkel (ha az ajándék nem tölti ki teljesen<br />
a guriga belsejét, kitömködhetjük szalvétával, vagy papírtörlővel).<br />
A meglepetések beszerzése vagy elkészítése közben<br />
ne feledjük, hogy nincs szükség drága ajándékokra, sokkal<br />
fontosabb, hogy szeretettel készüljenek.<br />
Az elkészült „szaloncukrokra” egyesével ragasszuk fel a számozott<br />
korongokat. A megszáradt alapra ragasztópisztollyal<br />
rögzítsük a színes hengereket. A számozott gurigákat emelkedő<br />
számsorrendben, de összekeverve is felragaszthatjuk.<br />
A különféle színű krepp papírokból vágjunk ki 24 db, a<br />
wc gurigákat befedő darabokat. Akkorákat vágjunk, hogy<br />
a guriga két szélénél 10-10 cm-rel legyen nagyobb. Egyesével<br />
borítsuk be a meglepetésekkel teli hengereket úgy, hogy<br />
a túllógó krepp papír részeket szalaggal kössük át. Színes<br />
kartonból vágjuk ki 24 db kis kört és számozzuk be 1-24-ig.<br />
A kész adventi naptárat csengővel, fenyőággal, masnival<br />
és egyéb kiegészítőkkel is díszíthetjük. November 30-án<br />
akaszd fel az otthonotokban, másnap pedig már bontható<br />
is az 1-es számmal ellátott „szaloncukor”.<br />
5. szám – 34. oldal<br />
5. szám – 35. oldal
Ifi •<br />
PTF tudósítás<br />
Százhetvenöt...<br />
szavazott bizalmat az új<br />
tanévben a Pünkösdi Teológiai<br />
...hallgató<br />
Főiskolának. Az évről évre növekvő<br />
érdeklődés miatt infrastrukturális kihívásokkal<br />
is szembe kell néznünk. Örömteli gondok.<br />
foglalkoztunk és mélyültünk el. Építő, hasznos és bátorító<br />
volt mindannyiunk számára az együtt töltött idő,<br />
melyben egy parlamenti látogatás is helyet kapott.<br />
Fotó: Kovács Verica<br />
Fotó: Kovács Verica<br />
Szünidő szüntelen munkával<br />
A júliusi felvételi vizsgák lezárultával elkezdődtek a<br />
PTF épületében a felújítási és átalakítási munkálatok.<br />
Folyosók, szobák, tantermek és a könyvtár felső szintje<br />
kaptak teljesen új felületet, több helyen tartósabb<br />
burkolatot is. Mindeközben az intézmény szervezeti<br />
agyának számító tanulmányi titkárság is új helyet<br />
kapott. Immáron korszerű, átgondolt elrendezés és a<br />
21. századnak megfelelő felszereltség, valamint ergonómia<br />
biztosítja a munkatársak számára a nyugodt<br />
körülményeket, a hallgatók számára pedig a mosolygós<br />
ügyintézést. Külön öröm, hogy sikerült kialakítani<br />
egy új gazdasági irodát, ami a megnövekedett számviteli<br />
feladatok és felelősség miatt is elengedhetetlenné<br />
vált. Továbbá immáron minden tantermünk beépített<br />
vizuáltechnikai eszközökkel van felszerelve. Energiatakarékossági<br />
beruházásaink közül kiemelkedik a kollégiumi<br />
folyosók ledes lámpákkal felszerelése valamint<br />
az új, nagyteljesítményű, energiatakarékos hűtő-fagyasztó<br />
szekrények megvásárlása, amelyek jégkockával,<br />
jégkásával vagy egyszerűen csak friss hideg vízzel<br />
teszik még komfortosabbá a diákotthon lakóinak mindennapjait.<br />
Munkatársi napok<br />
Minden évben augusztus utolsó hetében rendezzük<br />
meg a félév-előkészítő munkatársi napjainkat, amikor<br />
imádkozással és igetanulmányozással töltünk el három<br />
napot. Idén főiskolánk jelszavai körül időztünk. A hit,<br />
tudomány és közösség összetevők közül a legutóbbival<br />
Évnyitó<br />
Intézményünk <strong>2015</strong>. szeptember 12-én tartotta ünnepélyes<br />
tanévnyitóját. A dicséretek, a rektor-helyettesi<br />
köszöntő és az Egyesült Államokból 14 hónap után hazatért<br />
rektorunk Krisztus jó illatáról szóló igehirdetése<br />
mind-mind hozzájárultak ahhoz, hogy a <strong>2015</strong>/16-os<br />
tanévet örömteljes Istenre hagyatkozással kezdjük el.<br />
Ebben az esztendőben a köztársasági ösztöndíjat Katona<br />
Boglárka nyerte el. A rektor által közvetített miniszteri<br />
gratulációhoz az egész publikum tapssal csatlakozott.<br />
Konferencia és könyvkiadás<br />
<strong>2015</strong>. november 5-én kerül ismét megrendezésre a<br />
Magyar Tudomány Ünnepe programsorozat keretében<br />
a PTF konferenciája, amelyhez egy könyv kiadása<br />
is társul, amely napjainkban az egyik legelismertebb<br />
történelmi tanulmány az azusa-street-i eseményekről.<br />
A konferencia meghívott vendégelőadója Cecil M.<br />
Robeck testvér, a Fuller Theological Seminary profeszszora<br />
lesz. További információ a konferencia.ptf.hu oldalon<br />
található.<br />
5. szám – 36. oldal