kvalitet
Vol.55 - Izbis
Vol.55 - Izbis
- No tags were found...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Anatomsko-histološke karakteristike Leucostoma cincta parazita breskve 43<br />
Na presecima piknidijalnine strome uočava se veći broj odvojenih ili delimično<br />
odvojenih komora povezanih zajedničkim izlaznim otvorom i jednom<br />
ostiolom za oslobađanje pikniospore (sl.1)., što je tipično za vrstu C. rubescens<br />
(Hayova et Minter, 1998). Prema Gvritishvili (1982) konceptakulum je kod vrste<br />
C. rubescens debljine do 150 ìm ili ponekad i odsustvuje, dok je kod slične vrste<br />
C. leucostoma debljine 50-200 ìm i tamno-mrke do crne boje.<br />
Piknidiospore. Oslobađanje pikniospora iz piknida je u vidu tankih niti, oranž do<br />
crvene boje (sl.7) na inokulisanim reznicama i granama breskve, ali je oslobađanje<br />
u vidu kapi ili končića retko na KDA. Ovakav način izlučivanja pikniospora<br />
je karakteristika vrste (Vajna, 1981; Arsenijević i Balaž, 1982; Gvritishvili, 1982;<br />
Biggs, 1997; Hayova et Minter, 1998). Prema navodima Rozsnyay (1977), crvena<br />
masa pikniospora se oslobađa i širi preko površine u vidu kapi ukoliko je vreme<br />
vlažno, dok je po suvom vremenu izbacivanje spora u vidu niti.<br />
Proces pražnjenja piknida odvijao se po hladnom i vlažnom vremenu tokom<br />
naših ogleda. Izbačene pikniospore se često mogu videti posle kiše (Rozsnyay,<br />
1977; Arsenijević i Balaž, 1982; Biggs, 1997; Ivanović i Ivanović, 2001; Tisserat,<br />
2003). S druge strane, Luepschen et Rohrbach (1969) navode da se oslobađanje<br />
pikniospora najviše odvija tokom leta, što nije u saglasnosti sa našim<br />
zapažanjima.<br />
Formiranje pikniospore je uglavnom tokom proleća i jeseni, a ređe zimi (Ivanović<br />
i Ivanović, 2001), mada pikniospore kao osnovni izvor zaraze mogu biti<br />
prisutne u voćnjaku praktično tokom cele godine (Rozsnyay, 1977; Arsenijević i<br />
Balaž, 1982).<br />
Pikniospore su jednoćelične, blago povijene, tankih zidova, hijalinske (sl.1),<br />
što odgovara opisima drugih autora (Hayova et Minter, 1998; Gvritishvili, 1982;<br />
Biggs, 1997). Dimenzije pikniospora iz piknida obrazovanih na inokulisanim reznicama<br />
su 5,0 – (6,5) – 8,5 x 1,5 – (1,5) – 2,5 µm. Ove vrednosti su u granicama<br />
citiranih veličina piknidiospora: u kulturi 5,0 – (5,5)– 7,5 x 1,2– (1,4) – 1,7 µm,<br />
odnosno 5,0 – (6,9) – 8,7 x 1,2 – (1,5) – 1,7 µm na obolelom tkivu (Arsenijević,<br />
1973), 4-6,5 x 1-1,5 µm (Vajna, 1981), 5-13 x 1,5-3 µm (Gvritishvili, 1982), 5-10<br />
x 1-2 ìm (Biggs, 1997) i 5-8 (-13) x 1-3 µm (Hayova et Minter, 1998).<br />
Obrazovanje peritecija. Višegodišnjim ispitivanjima (1997.-2002.) obolelih<br />
grana breskve nije konstatovano formiranje savršenog stadijuma gljive. Takođe,<br />
peritecijske stromate nisu obrazovane in-vitro na podlozi. Za obrazovanje peritecija<br />
potreban je dug period, često 2-3 godine posle formiranja piknidske strome<br />
(Biggs, 1997). Izgleda da telemorf nema veći značaj u biologiji patogena, s obzirom<br />
da njegovo odsustvo u ciklusu razvoja gljive navode i drugi istraživači (Kable<br />
et al., 1967; Rozsnyay et al., 1972, loc. cit. Rozsnyay, 1977; Rozsnyay et Klement,