särskilt boende inom Väsby vård och omsorg
Personcentrerad omvårdnad Metodutveckling för personal i särskilt ...
Personcentrerad omvårdnad Metodutveckling för personal i särskilt ...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Personcentrerad om<strong>vård</strong>nad<br />
Metodutveckling för personal i<br />
<strong>särskilt</strong> <strong>boende</strong> <strong>inom</strong> <strong>Väsby</strong> <strong>vård</strong><br />
<strong>och</strong> <strong>omsorg</strong><br />
Inga Britt Hagman<br />
Ett stimulansmedelsprojekt<br />
Rapport gällande projekttiden 1/3 2008 - 31/12 2009
Sammanfattning<br />
I rapporten beskrivs bakgrunden till samt genomförandet <strong>och</strong> utvärderingen av ett projekt med syfte att implementera<br />
ny om<strong>vård</strong>nadsmetodik i Upplands <strong>Väsby</strong>s särskilda <strong>boende</strong>n <strong>och</strong> dagverksamhet för äldre under<br />
perioden 2008 -2009.<br />
Under åren 2007 <strong>och</strong> 2008 hade all om<strong>vård</strong>nadspersonal utbildats i jag-stödjande arbetssätt, validation, reminiscens<br />
<strong>och</strong> beröringsmassage. Utbildningssatsningen hade möjliggjorts med hjälp av Kompetensstegen som var<br />
en nationell satsning på utbildning av äldre<strong>omsorg</strong>s-personal. <strong>Väsby</strong> kommuns målsättning med utbildningen var<br />
att varje <strong>boende</strong> <strong>inom</strong> <strong>särskilt</strong> <strong>boende</strong> <strong>och</strong> eller gäst på dagverksamheten ska få en <strong>vård</strong>, <strong>omsorg</strong> <strong>och</strong> ett bemötande<br />
som är personcentrerad.<br />
För att stödja <strong>och</strong> handleda personalen att också använda de teoretiska kunskaperna i det praktiska arbetet startades<br />
ett implementeringsprojekt <strong>och</strong> en projektledare tillika sjuksköterska anställdes för att genomföra projektet.<br />
Implementeringsarbetet har genomförts med hjälp av metodhandledning där syftet varit att få personalen att<br />
kritiskt granska sina egna arbetsinsatser <strong>och</strong> reflektera över hur om<strong>vård</strong>naden bedrivs <strong>och</strong> hur den kan förändras<br />
utifrån de nya kunskaper som utbildningen givit.<br />
Handledningen som hölls av projektledaren gavs till både om<strong>vård</strong>nadspersonal, utsedda nyckelpersoner, sjuksköterskor<br />
<strong>och</strong> paramedicinsk personal både i grupp <strong>och</strong> individuellt.<br />
Utöver den praktiskt inriktade handledningen gavs även handledning i dokumentation för om<strong>vård</strong>nadspersonalen<br />
<strong>och</strong> reflektionshandledning vid om<strong>vård</strong>nadsmöten på samtliga enheter. En del av projektet var också att<br />
utbilda speciellt utvalda nyckelpersoner på enheterna vilka skulle ta över ansvaret att hålla reflektionsgrupper<br />
<strong>inom</strong> den egna eller andras verksamheter.<br />
För att utvärdera effekterna av implementeringsarbetet genomfördes dokumentations-granskningar, enkätundersökningar<br />
samt granskning av läkemedelsförskrivningar före <strong>och</strong> efter implementeringsarbetets genomförande.<br />
Drygt 150 personal har berörts av projektet. Varje person i om<strong>vård</strong>nadspersonalen har i snitt handletts 11 timmar.<br />
Nyckelpersonerna fick dessutom en fem dagars utbildning i samtalsmetodik <strong>och</strong> grundläggande handledarutbildning<br />
i tre dagar. Nyckelpersonerna började sedan under våren <strong>och</strong> hösten 2009 att själva leda egna reflektionsgrupper.<br />
Dessa reflektionsmöten ingår numera regelbundet i arbetet. Nyckelpersonerna introducerar <strong>och</strong><br />
vägleder också nyanställd personal i personcentrerad <strong>vård</strong> <strong>och</strong> <strong>omsorg</strong>.<br />
Projektutvärderingen visar på stora förändringar i hur personalen bemöter de <strong>boende</strong> <strong>och</strong> hur <strong>vård</strong> <strong>och</strong> <strong>omsorg</strong><br />
bedrivs för den enskilde. Fler i personalgruppen använder sig av de aktuella metoderna jämfört med vid projektets<br />
start <strong>och</strong> det finns en tydlig tendens att det reflekterande arbetssättet har förankrats hos fler i personalgruppen.<br />
Personalen upplever att de efter projekttiden har större beredskap att möta oro, ångest <strong>och</strong> andra svåra tillstånd<br />
hos den <strong>boende</strong> <strong>och</strong> att man känner sig trygg med de ”verktyg” man fått. De upplever också att arbetet blivit roligare<br />
<strong>och</strong> känner en stolthet över sitt arbete. Personalen har fått större förståelse <strong>och</strong> intresse av de <strong>boende</strong>. Den<br />
insikt som personalen har fått leder i en positiv spiral <strong>och</strong> smittar av sig till den personal som har en bit kvar till<br />
insikt.<br />
För fortfarande finns den personal, även om den minskar i antal, som inte har förmåga eller vilja att medverka i<br />
utvecklingen av den personcentrerade <strong>vård</strong>en <strong>och</strong> <strong>omsorg</strong>en. De har fastnat i gamla synsätt <strong>och</strong> rutiner, vilket är<br />
en broms för kvalitetsutvecklingen. Men positivt är att personal numera går in aktivt när man upplever att medarbetare<br />
bemöter <strong>boende</strong> på ett sådant sätt som ej är förenligt med Jag-stödjande arbetssätt. Det görs genom att<br />
man reflekterar över händelsen tillsammans.<br />
3
SoL-dokumentationen har utvecklats under projekttiden. Personalen har fått en större insikt om att dokumentationen<br />
är ett mått på insatserna <strong>och</strong> att den är viktig för att <strong>vård</strong>en ska bli <strong>och</strong> vara säker, för den <strong>boende</strong>. Ett<br />
aktivt arbete pågår på alla enheter för att förbättra dokumentationen ytterligare.<br />
Genomgången av läkemedelsförskrivningen av neuroleptika, sedativa läkemedel <strong>och</strong> sömnmediciner före <strong>och</strong><br />
efter projekttiden visar på en signifikant minskad förskrivning av dessa läkemedelsgrupper. Orsaken till minskningen<br />
kan kopplas till det förändrade arbetssättet där man hela tiden försöker se orsakerna till de beteendeförändringarna<br />
som sker hos den <strong>boende</strong>. Personalen reflekterar över sitt bemötande av den <strong>boende</strong> <strong>och</strong> om man<br />
kan hitta lösningar i om<strong>vård</strong>naden som ersätter läkemedelsbehandling.<br />
Närståendes uppfattning om <strong>vård</strong>en <strong>och</strong> <strong>omsorg</strong>en <strong>och</strong> det bemötande som man som närstående får, har inte<br />
förändrats under projekttiden. Det är tydligt att man inte lyckats fullt ut med att utveckla informationen <strong>och</strong> dialogen<br />
mellan närstående <strong>och</strong> verksamheterna. Under 2010 kommer <strong>Väsby</strong> <strong>vård</strong> <strong>och</strong> <strong>omsorg</strong> aktivt att arbeta med<br />
att stärka de närståendes delaktighet.<br />
Konklusion<br />
Projektet visar på flera positiva förändringar som en effekt av projektarbetet men också att det tar tid att förändra<br />
ett sedan många år tillbaks traditionellt arbetssätt som styrts av gamla rutiner, synsätt <strong>och</strong> personliga prioriteringar.<br />
Efter projekttiden har personalen börjat reflektera enskilt <strong>och</strong> tillsammans över hur de själva påverkar den<br />
<strong>boende</strong>. Det har blivit mer en regel än undantag att personalen provar ett förändrat bemötande <strong>och</strong> nya om<strong>vård</strong>nads-metoder<br />
som jag-stöd, bekräftande samtal, reminiscens <strong>och</strong> beröringsmassage innan läkemedelsbehandling<br />
sätts in.<br />
Det som kommer att vara avgörande för hur den personcentrerade <strong>vård</strong>en <strong>och</strong> <strong>omsorg</strong>en utvecklas, är dels<br />
personalens attityd <strong>och</strong> inställning till de <strong>boende</strong>, dels deras förmåga <strong>och</strong> möjlighet till reflektion över sina egna<br />
insatser <strong>och</strong> bemötandet av de <strong>boende</strong>.<br />
I slutet av rapporten finns fyra fallbeskrivningar som beskriver hur ett förändrat arbetssätt i sin tur kan förändra<br />
de <strong>boende</strong>s vardag på ett positivt sätt.<br />
4
Innehåll<br />
SAMMANFATTNING 3<br />
BAKGRUND 6<br />
SYFTE 6<br />
PROJEKTETS GENOMFÖRANDE 6<br />
PROJEKTETS STYRGRUPP OCH PROJEKTLEDARE 6<br />
PROJEKTETS MÅLGRUPP 6<br />
PROJEKTETS AKTIVITETER 2008 OCH 2009 6<br />
PROJEKTETS UTVÄRDERING 10<br />
UTVÄRDERINGSRESULTAT 11<br />
DOKUMENTATIONSGRANSKNING (SOL) 11<br />
ENKÄTSVAR 12<br />
Om<strong>vård</strong>nadspersonalen 12<br />
Närstående 13<br />
Enhetschefer, nyckelpersoner, sjuksköterskor <strong>och</strong> paramedicinsk personal 13<br />
LÄKEMEDELSFÖRSKRIVNING 15<br />
FALLBESKRIVNINGAR 15<br />
DISKUSSION 18<br />
REFERENSER 19<br />
BILAGOR 1 20<br />
FÖRKLARING AV METODERNA JAG–STÖD, VALIDATION, REMINISCENS<br />
OCH BERÖRINGSMASSAGE. 20<br />
5
Bakgrund<br />
Det arbete som om<strong>vård</strong>nadspersonalen utför <strong>inom</strong> <strong>särskilt</strong> <strong>boende</strong> <strong>och</strong> dagverksamhet är uppgifter som ställer<br />
stora krav på kompetens, engagemang, personligt inkännande, flexibilitet med flera egenskaper. Personalen<br />
arbetar hela tiden med ”sig själv som instrument”. Personer som bor på <strong>särskilt</strong> <strong>boende</strong> eller de som besöker<br />
dagverksamheter har förutom olika sjukdomsdiagnoser också en livshistoria som ser olika ut. Personens levnadshistoria,<br />
individuella behov <strong>och</strong> sjukdomsbild tillsammans avgör hur personalen skall bemöta <strong>och</strong> <strong>vård</strong>a den<br />
<strong>boende</strong>.<br />
Inom ramen för kompetensstegen påbörjades under 2007 en omfattande utbildningssatsning i Uppland <strong>Väsby</strong><br />
för om<strong>vård</strong>nadspersonalen <strong>inom</strong> <strong>särskilt</strong> <strong>boende</strong>. Målsättningen var att utbildningen av personalen i jag-stödjande<br />
arbetssätt, validation, reminiscens <strong>och</strong> beröringsmassage skulle leda till minskad oro <strong>och</strong> ångest men också<br />
ökad trygghet, förbättrat välbefinnande, ökad autonomi <strong>och</strong> självkänsla hos gruppen äldre personer med demenssjukdom<br />
<strong>och</strong>/eller multisjuka <strong>inom</strong> kommunens äldre<strong>boende</strong> <strong>och</strong> dagverksamhet.<br />
För att följa upp utbildningssatsningen <strong>och</strong> implementera kunskaperna i det dagliga arbetet, sökte <strong>och</strong> erhöll<br />
Upplands <strong>Väsby</strong> Social- <strong>och</strong> Äldreförvaltning (Vård <strong>och</strong> <strong>omsorg</strong>) stimulans-medel för ett projekt där de teoretiska<br />
kunskaperna skulle omsättas i praktiken med hjälp av kontinuerlig handledning. Projektet startade 1:a mars<br />
2008 <strong>och</strong> avslutas 31/12 2009.<br />
Projektledare har varit Inga Britt Hagman. Projektledaren har handletts av personal vid FoU-enheten FOU äldre<br />
norr.<br />
Syfte<br />
Syftet med projektet var att implementera de teoretiska kunskaperna som personalen erhållit i Jag-stödjande<br />
arbetssätt, validation (Feilmetoden), reminiscens <strong>och</strong> beröringsmassage i det praktiska arbetet.<br />
Projektets genomförande<br />
Nedan presenteras projektets genomförande. Därefter beskrivs de metoder som användes för att utvärdera projektet.<br />
Projektets styrgrupp <strong>och</strong> projektledare<br />
Projektet leddes under åren 2008-2009 av en styrgrupp bestående av Nina Thiel områdeschef, Ann Bergstedt<br />
enhetschef, Christina Norman enhetschef. Alla <strong>inom</strong> <strong>Väsby</strong> Välfärd i Upplands <strong>Väsby</strong> kommun.<br />
Projektets målgrupp<br />
Målgruppen för projektet bestod av personal från sju <strong>boende</strong>n med olika inriktningar <strong>inom</strong> <strong>särskilt</strong> <strong>boende</strong> i Upplands<br />
<strong>Väsby</strong> kommun. Tre grupp<strong>boende</strong>n för personer med demenssjukdom, två om<strong>vård</strong>nads<strong>boende</strong>n (blandat<br />
<strong>boende</strong>), ett korttids<strong>boende</strong>/växel<strong>vård</strong> samt en dagverksamhet som besöks av personer med blandad sjukdomsbild.<br />
Sammanlagt berördes cirka 150 personer; dag- <strong>och</strong> nattpersonal, om<strong>vård</strong>nadspersonal (undersköterskor, <strong>vård</strong>biträden),<br />
sjuksköterskor, sjukgymnaster, arbetsterapeuter samt enhetschefer. Samtliga hade under åren 2007-2009<br />
genomgått samma utbildning som beskrivs ovan.<br />
Under september 2008 lades ett om<strong>vård</strong>nads<strong>boende</strong> ned, vilket reducerade antalet personal till totalt cirka 120<br />
personer.<br />
6
Projektets aktiviteter 2008 <strong>och</strong> 2009<br />
I tabell 1 <strong>och</strong> 2 beskrivs kortfattat de olika aktiviteter som genomförts under åren.<br />
Tabell 1. Genomförda aktiviteter i projektet under 2008. Berörd personal, <strong>boende</strong>n samt tidsåtgång per aktivitet.<br />
Aktiviteter Berörda personal, <strong>boende</strong>, antal Enhet, Tidsåtgång<br />
Handledning om<strong>vård</strong>nadspersonal<br />
Cirka 150 personal<br />
4 x 1,5 tim<br />
(vår)<br />
Handledning om<strong>vård</strong>nadspersonal<br />
Cirka 120 personal<br />
3 x 1,5 tim<br />
(höst)<br />
Handledning sjuksköterskor 10 sjuksköterskor 5 x 1,5 tim<br />
Handledning Paramed. 2 sjg., 2 arb.ter. 4 x 1,5 tim<br />
Handledning Nyckelpersoner 12 nyckelpersoner 5 x 1,5 tim<br />
Handledning i dokumentation 31 personal 1 x 1,0 tim<br />
Fältstudier<br />
5 enheter, 2 x 3 tim<br />
Gruppchefsintervjuer 5 gruppchefer 4 x 1,5 tim<br />
Om<strong>vård</strong>nadsmöten<br />
5 enheter, 2 x 1,5 tim<br />
Arbetsplatsträffar<br />
5 enheter, 3 x 1,5 tim<br />
Anhörigmöten<br />
5 enheter, 2 x 2,0 tim<br />
Styrgruppsmöten<br />
7 x 1,5 tim<br />
Tabell 2. Genomförda aktiviteter i projektet under 2009. Berörd personal, <strong>boende</strong>n samt tidsåtgång per aktivitet.<br />
Aktiviteter Berörda personal, <strong>boende</strong>, antal Enhet, Tidsåtgång<br />
Utbildning (bemötande/förhållningssätt)<br />
22 personer 4 dag á 8 tim/person<br />
Utbildning steg II (samtalskonst) 114 personer 8 tim/person<br />
Handledning/redovisning egna arbeten 114 personer 45 x 1,5 tim<br />
i bekräftande samtal<br />
Handledning SoL- dokumentation 6 enheter 2 x 1,5 tim/enhet<br />
Om<strong>vård</strong>nadsmöten/reflektion i grupp 5 enheter 47 x 1,5 tim<br />
Handledning, nyckelpersoner (grupp) 9 personer 13 x 1,5 tim<br />
Handledning, nyckelperson (indiv.) 9 personer 6 x 1,5 tim/person<br />
Handledning sjuksköterskor 9 personer 7 x 1,5 tim<br />
Handledning, paramed 2 personer 6 x 1,5 tim<br />
Enhetschefsmöten 5 personer 4 x 1 tim<br />
Styrgruppsmöten<br />
7 x 1.5 tim<br />
Arbetsplatsträffar 6 enheter 3 x 1.5 tim/enhet<br />
Samtalskonst, Nyckelpersoner 10 personer 5 heldagar<br />
Handledarutbildning, nyckelpersoner 9 personer 3 heldagar<br />
Nyckelpersonernas uppdrag<br />
Respektive enhet<br />
7
Nedan beskrivs <strong>och</strong> kommenteras de olika aktiviteterna:<br />
Utbildning av om<strong>vård</strong>nadspersonal steg II<br />
En uppföljning av grundutbildningen gjordes med en fördjupningsdag kring det bekräftande samtalet. Personalen<br />
hade fått som hemuppgift att genomföra ett dokumenterat bekräftande samtal samt att ge beröringsmassage<br />
till en eller flera <strong>boende</strong>. Uppgifterna redovisades vid reflektionsmöten på den egna verksamheten med projektledaren<br />
som handledare. Dokumentationen bedömdes sedan på Liljeholmens folkhögskola av ansvarig utbildare,<br />
som gav skriftlig återkoppling <strong>och</strong> utbildningsbevis. Uppföljningen av de egna uppgifterna skedde på respektive<br />
enhet i grupp med reflektion över varje samtal <strong>och</strong> beröringsmassage som redovisades. Efter genomgången steg<br />
II-utbildning upplevde personalen att den blivit en viktig igångsättare <strong>och</strong> att den gav inspiration att träna samtalskonsten<br />
<strong>och</strong> reflektera över sitt eget agerande i om<strong>vård</strong>naden.<br />
Handledning i SoL-dokumentation<br />
Det har varit <strong>och</strong> är en svår process att få SoL-dokumentationen att bli ett arbetsinstrument som kontinuerligt<br />
uppdateras <strong>och</strong> som blir vägledande i <strong>vård</strong>en <strong>och</strong> <strong>omsorg</strong>en om individen.<br />
Därför fick den personal som önskade handledning av projektledaren i hur dokumentationen kunde föras för att<br />
vara aktuellt <strong>och</strong> lätt att följa. I <strong>och</strong> med att handledningen gavs i anslutning till arbetet fick personalen en tydligare<br />
förståelse <strong>och</strong> insikt om varför dokumentationen är viktig i arbetet. Både att själv dokumentera men också<br />
för att kunna ta del av andras dokumentation. Vi gick igenom levnadsberättelsen, arbets-/bemötandeplanen <strong>och</strong><br />
sociala journalen, allt med tyngdpunkten på den personcentrerade om<strong>vård</strong>naden <strong>och</strong> den metodik som implementeras<br />
i arbetet runt den <strong>boende</strong>.<br />
Om<strong>vård</strong>nadsmöten med reflektion<br />
Projektledaren har deltagit i om<strong>vård</strong>nadsmöten på varje enhet under hösten 2008 <strong>och</strong> våren 2009. Syftet har varit<br />
att utifrån olika om<strong>vård</strong>nadsproblem hos de <strong>boende</strong> reflektera tillsammans med personalen över problemets<br />
karaktär <strong>och</strong> uppkomst <strong>och</strong> om den <strong>boende</strong>s livshistoria <strong>och</strong> aktuella situation. Vad kan vara upphov till problemet?<br />
Kan man hitta lösningar med ett annorlunda bemötande, Jag-stödjande metoder, bekräftande samtal eller<br />
beröringsmassage innan medicinsk behandling provas?<br />
Dessa reflekterande om<strong>vård</strong>nadsmöten har varit mycket värdefulla. Personalen har själva fått reflektera över de<br />
<strong>boende</strong>s situation <strong>och</strong> formulera problemet <strong>och</strong> sitt eget <strong>och</strong> medarbetarnas bemötande <strong>och</strong> agerande.<br />
Dessa om<strong>vård</strong>nadsmöten har vid flera tillfällen inneburit att man, istället för att i första hand ta upp problemet<br />
med läkaren som ett medicinskt problem, kunnat lösa det genom förändrade om<strong>vård</strong>nadsmetoder. Personalen<br />
har också kunnat se att sedativa läkemedel <strong>och</strong> neuroleptika inte ger en önskvärd förbättring för den <strong>boende</strong><br />
utan oftast ger en förstärkt oro på sikt. Istället föreslår nu personalen att man vill prova alternativa metoder<br />
enligt de nya kunskaperna.<br />
Handledning, Nyckelpersoner<br />
Projektledaren har haft handledning både i grupp <strong>och</strong> individuellt med de utvalda nyckelpersonerna under hösten<br />
2008 <strong>och</strong> våren <strong>och</strong> hösten 2009. Nyckelpersonerna har delat med sig av olika situationer <strong>och</strong> lösningar från<br />
den egna arbetsplatsen, tipsat <strong>och</strong> fått råd <strong>och</strong> stöd av varandra. Olika problem har lösts gemensamt i gruppen<br />
med stöd av jag-stödjande metodik.<br />
Nyckelpersonerna har tillsammans tagit fram ett introduktionsmaterial som stöd för att utbilda nyanställd personal<br />
i jag-stödjande arbetssätt, med bekräftande samtal, reminiscens metodik <strong>och</strong> beröringsmassage (se bilaga 1).<br />
Nyckelpersonernas individuella handledning har skett på respektive arbetsplats. De lokala variationerna, på<br />
grund av enheternas olika inriktningar, skapar olika problem som man behöver samtala om. All handledning har<br />
skett utifrån ett personcentrerat synsätt.<br />
Under hösten 2009 har den handledning de själva givit varit baserad på den handledningsmodell som de utbildat<br />
sig i på handledarutbildningen.<br />
8
Handledning av sjuksköterskor <strong>och</strong> paramedicinsk personal<br />
Handledningen har skett i grupp. Sjuksköterskorna har själva presenterat olika problem eller situationer från<br />
sina arbetsplatser som sedan gruppen reflekterat över. Sjuksköterskorna hade i en del fall redan provat att ändra<br />
sin om<strong>vård</strong>nadsmetod till jag-stödjande <strong>och</strong> också sett förändringar i positiv riktning. Annars försökte gruppen<br />
gemensamt försökt hitta förslag på vilken om<strong>vård</strong>nadsmetod som kan provas för att förbättra för den <strong>boende</strong>.<br />
Även övriga frågor, som sjuksköterskans roll i utvecklingen har diskuterats.<br />
Paramedicingruppen beskrev <strong>och</strong> diskuterade olika situationer från de olika arbetsplatserna <strong>och</strong> hur de på bästa<br />
sätt, utifrån sin profession, kan bidra till att utveckla det jag-stödjande arbetssättet.<br />
Enhetschefsmöten<br />
Projektledare har i dialog med enhetscheferna beskrivit hur utveckling fortskrider med den personcentrerade<br />
om<strong>vård</strong>nadsmetodiken. Hon har tagit upp olika riskmoment som hindrar utvecklingen <strong>och</strong> samtidigt beskrivit<br />
hur viktigt det är att nyckelpersoner <strong>och</strong> personal, som bidrar till kvalitetsutvecklingen <strong>inom</strong> området, hela tiden<br />
får positiv återkoppling <strong>och</strong> blir sedda för sina insatser. Vi har tillsammans hittat strategier för den fortsatta<br />
utvecklingen.<br />
Styrgruppsmöten<br />
Vid styrgruppsmötena har riktlinjerna för utvecklingen tagits fram <strong>och</strong> man har diskuterat framgångsfaktorer<br />
<strong>och</strong> riskmoment för projektets framskridande.<br />
Arbetsplatsträffar<br />
Projektledaren har deltagit vid möten i början <strong>och</strong> slutet på varje termin för att dra upp riktlinjer för kvalitetsarbetet<br />
med personcentrerad om<strong>vård</strong>nad. Personalens ansvar i utvecklingsarbetet har betonats liksom vikten av att<br />
motivera fortsatt arbete även om synliga förbättringar kan ta tid. I slutet av terminen summerades resultaten vilket<br />
visade på att en utveckling hade skett. Här sågs vikten av att titta i backspegeln för att kunna se förändringar.<br />
Anhörigmöten<br />
Projektledare har deltagit i anhörigmöten på varje enhet. Information till anhöriga/närstående om projektets<br />
arbete <strong>och</strong> kvalitetsarbetets fortsättning i egen regi med nyckelpersonerna som drivkraft tillsammans med personal<br />
<strong>och</strong> enhetschef. Nyckelpersonerna har successivt tagit över informationen på anhörigmöten med bland annat<br />
i form av rollspel <strong>och</strong> svarat på närståendes frågor.<br />
Nyckelpersoner<br />
Initialt utsågs 11 personer ur om<strong>vård</strong>nadspersonalen till nyckelpersoner. Antalet har dock reducerats av olika skäl<br />
<strong>och</strong> är nu nere i åtta personer. De har utbildats i; Bemötande <strong>och</strong> förhållningssätt, Fördjupning i det bekräftande<br />
samtalet, Samtalskonst för palliativa enheter samt Grundläggande handledarutbildning. Deras uppdrag har sedan<br />
varit att:<br />
- Vara inspiratör <strong>och</strong> driva personcentrerad om<strong>vård</strong>nad i den egna arbetsgruppen utifrån ett Jag-stödjande<br />
arbetssätt, validation, reminiscens <strong>och</strong> beröringsmassage.<br />
- Introducera <strong>och</strong> vägleda nyanställd personal i personcentrerad om<strong>vård</strong>nad.<br />
- Leda reflektionsgrupper i personcentrerad om<strong>vård</strong>nad <strong>inom</strong> <strong>och</strong> utom sin egen verksamhet.<br />
- Bilda nätverk med övriga nyckelpersoner som tillsammans arbetar med fortsatta utvecklingsplaner kring<br />
personcentrerad om<strong>vård</strong>nad för Särskilt <strong>boende</strong> <strong>och</strong> dagverksamhet i <strong>Väsby</strong> Vård <strong>och</strong> Omsorg.<br />
- Dokumentera sina insatser<br />
9
Projektets utvärdering<br />
För att utvärdera effekterna av projektarbetet samlades data in i början <strong>och</strong> i slutet av projekttiden. I tabell 3<br />
redovisas vilka data som samlades in, samt när <strong>och</strong> hur många personer eller enheter som berördes.<br />
Tabell 3. Genomförd insamling av utvärderingsdata under 2008 <strong>och</strong> 2009.<br />
Dokumentationsgranskning SoL-dokument Mars 08 Samtliga <strong>boende</strong> 7 enheter<br />
Dokumentationsgranskning SoL-dokument Dec 08 Samtliga <strong>boende</strong> 6 enheter<br />
Enkät till om<strong>vård</strong>nadspersonal Juni 08 120 personal, 65 svarade 6 enheter<br />
Enkät till närstående Dec 08 63 svarade 5 enheter<br />
Enkät, personal Nov-09 120 personal, 86 svarade 6 enheter<br />
Enkät, närstående Nov-09 72 svarade 6 enheter<br />
Enkät, enhetschefer Nov-09 5 personer svarade 6 enheter<br />
Enkät, nyckelpersoner Nov-09 8 personer svarade 6 enheter<br />
Enkät, sjuksköterskor Nov-09 9 personer, 7 svarade 5 enheter<br />
Enkät, paramedicin Nov-09 2 personer 3 enheter<br />
Dokumentationsgranskning SoL-dokument Okt-09 6 enheter<br />
Läkemedelsförskrivning* 2008 (v 11) Samtliga <strong>boende</strong> 4 enheter<br />
Läkemedelsförskrivning 2009 (v 43) Samtliga <strong>boende</strong> 4 enheter<br />
* Sedativa, Neuroleptika, Sömnmedel<br />
Nedan beskrivs hur Dokumentationsgranskningen, Enkäterna samt Läkemedelsgranskningen gick till.<br />
Dokumentationsgranskningen<br />
Dokumentationsgranskningen av alla <strong>boende</strong>s SoL-journaler genomfördes ute på respektive enhet. Samma<br />
granskning skedde både 2008 <strong>och</strong> 2009. Dokumenten som granskades var: arbets-/bemötandeplaner, levnadsberättelser<br />
<strong>och</strong> den sociala journalen.<br />
Syftet med granskningen var att undersöka hur personalen dokumenterade om<strong>vård</strong>nadsinsatserna i SoL på de<br />
aktuella dokumenten. Granskningsresultaten användes i en kontinuerlig lärandeprocess för att förstärka kunskapen<br />
<strong>och</strong> insikten hos personalen av vikten av att dokumentera <strong>och</strong> att ta del av dokumentationen kontinuerligt.<br />
Efter granskningen 2008 ändrades arbetsplanens upplägg <strong>och</strong> döptes då om till arbets-/bemötandeplan, där<br />
aktiviteter <strong>och</strong> psykosociala insatser fördes in i arbetsplanen som sökord. Den sociala journalen ändrades i sin<br />
utformning så att det skulle vara lättare att utvärdera insatserna. Även dokumentet till levnadsberättelsen utvecklades<br />
under projekttiden.<br />
Vid genomgången av dokumentationen ställdes följande frågor: Levnadsberättelsen; fanns det någon dokumenterad?<br />
Var den omfattande eller knapphändig?<br />
Arbets-/bemötandeplan (dag, natt), fanns det någon? När var den upprättad (daterad)? Var den tillräckligt ifylld<br />
för att kunna följas <strong>och</strong> därmed ge god, individuell <strong>vård</strong> <strong>och</strong> <strong>omsorg</strong>, både fysiskt <strong>och</strong> psykosocialt? Fanns det en<br />
målbeskrivning? Var den i så fall underskriven av närstående <strong>och</strong> kontaktperson?<br />
Den sociala journalen. Hur fördes den? Gick det att utläsa vilka insatser som utfördes oplanerat <strong>och</strong> planerat?<br />
Hur såg kopplingen till arbetsplanen ut? Hur utvärderade man insatserna?<br />
Enkäterna<br />
Samma enkätfrågor gick ut till personalen 2008 <strong>och</strong> 2009. Syftet var att kunna jämföra om någon förändring<br />
skett över tid, om personalen använder de beskrivna om<strong>vård</strong>nadsmetoderna i större omfattning (se bilaga 1).<br />
10
Enkätfrågorna till närstående hade fem frågeställningar som fanns med både 2008 <strong>och</strong> 2009 .<br />
Vid enkäten 2009 tillkom tre nya frågor som redovisas separat. Tanken med enkäten var att ge en bild av hur <strong>och</strong><br />
om närstående uppfattar de nya om<strong>vård</strong>nadsmetoderna <strong>och</strong> om de påverkat deras närstående över tid men också<br />
hur de som anhöriga bemöts av personalen.<br />
Enkätfrågorna till enhetschefer, nyckelpersoner, sjuksköterskor <strong>och</strong> paramedicinare syftade till att komplettera<br />
bilden av hur <strong>och</strong> i vilken utsträckning de nya om<strong>vård</strong>nadsmetoderna används i praktiken <strong>och</strong> hur man arbetar<br />
ute på enheterna för att utveckla om<strong>vård</strong>nadskvaliteten. Varje yrkesprofession fick i enkäterna utveckla sin syn<br />
på detta.<br />
Läkemedelsförskrivning<br />
Under projekttiden upplevde både sjuksköterskor <strong>och</strong> om<strong>vård</strong>nadspersonalen att behovet av sedativa läkemedel<br />
<strong>och</strong> sömnmedicin minskade också förskrivning av neuroleptika minskade för de <strong>boende</strong>. För att undersöka detta<br />
beslutade styrgruppen att en granskning av läkemedelsförskrivningen skulle göras. En vecka i början av projekttiden,<br />
vecka 11, 2008 <strong>och</strong> en vecka i slutet av projektet, vecka 43, 2009 granskades alla läkemedelsjournaler för<br />
de <strong>boende</strong> som vid den aktuella perioden vistades på <strong>boende</strong>t. Endast fasta ordinationer granskades. Fyra enheter<br />
ingick i granskningen, den enhet som bedrev korttids<strong>vård</strong> <strong>och</strong> växel<strong>vård</strong> ingick inte.<br />
Utvärderingsresultat<br />
Dokumentationsgranskning (SoL)<br />
Genomgång av SoL dokumentationen visade att levnadsberättelser fanns hos 36 procent av de <strong>boende</strong> vid den<br />
första granskningen <strong>och</strong> många av dessa var ofullständiga. Vid granskningen 2009 hade 78 procent av de <strong>boende</strong><br />
en levnadsberättelse <strong>och</strong> de var också mer fullständiga. 2008 hade 45 procent av de <strong>boende</strong> en arbets-/bemötandeplan<br />
för dagarbetet (46% natt).<br />
2009 hade 94 procent en sådan för dagarbetet <strong>och</strong> 90 procent natt. Här fanns dock skillnader mellan enheterna.<br />
Kvaliteten på de arbetsplaner som fanns 2008 var av sämre kvalitet, sällan uppdaterade eller underskrivna av<br />
närstående, ofullständiga till stora delar, saknade datering <strong>och</strong> var ibland upp till två år gamla.<br />
2009 har större delen av de <strong>boende</strong> alltså en arbets-/bemötandeplan både dag <strong>och</strong> natt. Men fortfarande finns<br />
stora variationer i innehållet. Det som behöver förbättras är att koppla arbetsplanen till den <strong>boende</strong>s totala<br />
situation både fysiskt <strong>och</strong> psykosocialt <strong>och</strong> formulera individuella mål kopplad till bland annat levnadsberättelse,<br />
aktuell status, egna önskemål <strong>och</strong> behov. Problem finns också fortfarande när det gäller att uppdatera <strong>och</strong> hålla<br />
arbetsplanerna aktuella så att de kan fungera som ett arbetsdokument att följa i det dagliga arbetet. Man måste<br />
också hitta rutiner för att få både dokumentationen <strong>och</strong> inhämtandet av den skrivna informationen att fungera.<br />
Den sociala journalen fanns som ett dokument i SoL-journalen 2008 men var mycket sporadiskt förd. Efter<br />
2006 hade nästan ingen dokumentation i den sociala journalen skett. Det fanns en stor osäkerhet om vad som<br />
skulle dokumenteras <strong>och</strong> hur.<br />
Vid granskningen 2009 fördes en social journal för 84 procent av de <strong>boende</strong>. Dokumentationen är sällan kopplad<br />
till arbetsplanen <strong>och</strong> det är svårt att följa upp resultat på olika insatser eftersom man utelämnar utvärderingen<br />
på de insatser man gör, för <strong>och</strong> med den <strong>boende</strong>. För många <strong>boende</strong> förs fortfarande den sociala journalen<br />
sporadiskt <strong>och</strong> med långa uppehåll.<br />
Efter dokumentationsgranskningen 2008 bildades en dokumentationsgrupp bestående av chefer <strong>och</strong> om<strong>vård</strong>nadspersonal.<br />
Gruppen omarbetade arbetsplanen, den sociala journalen <strong>och</strong> dokumentet för levnadsberättelsen,<br />
för att de nya <strong>och</strong> utvecklade om<strong>vård</strong>nadsinsatserna på ett bättre sätt skulle kunna dokumenteras <strong>och</strong> följas upp.<br />
11
Enkätsvar<br />
Om<strong>vård</strong>nadspersonalen<br />
Enkäten till om<strong>vård</strong>nadspersonalen gick ut till 120 personer både 2008 0ch 2009. Svarsfrekvensen var 54 procent<br />
respektive 74 procent. I Tabell 4 finns en sammanställning av enkätsvaren vilka också kommenteras nedan.<br />
Tabell 4. Andelen om<strong>vård</strong>nadspersonal som uppger att de arbetar med jag-stöd, reminiscens, taktil stimulering,<br />
som tycker det är svårt att förstå <strong>och</strong> tillämpa validation eller svårt att bemöta oro, ilska, ledsnad samt andel som<br />
ser förändringar hos de <strong>boende</strong> som en effekt av om<strong>vård</strong>nadsmetoderna.<br />
Arbetar jagstödjande<br />
Använder<br />
reminiscens<br />
Använder taktil<br />
stimulering<br />
Svårt förstå<br />
<strong>och</strong> tillämpa<br />
validation<br />
Svårt bemöta<br />
oro, ilska, ledsnad<br />
Ser förändringar<br />
hos de <strong>boende</strong><br />
(%) (%) (%) (%) (%) (%)<br />
2008 96<br />
92 11 34 46 74<br />
2009 95 94 50 22 26 84<br />
Skillnad* nej nej Ja nej p=0.06 nej<br />
*Signifikant<br />
Svaren på frågor om man använder jag-stödjande arbetssätt visar inte på att fler personal använder Jag-stödjande<br />
arbetssätt 2009 mot 2008. Men fler personal uppger att de använder arbetssättet regelbundet <strong>och</strong> till fler <strong>boende</strong><br />
i 2009 års enkät. Några kommentarer skrevs:<br />
”Ge tid, ej rätta till på felaktigt sätt, bekräfta känslor, närvarande i stunden,, lugn, lyssna, uppmuntra, tryggare <strong>boende</strong>, stärkt<br />
självkänsla (rakare rygg)”<br />
Det var fler som svarade att man använder sig av reminiscens-metoden i arbetet 2009 mot 2008. En analys av<br />
svaren visar att fler i personalen arbetar mer, både planerat <strong>och</strong> oplanerat med reminiscens <strong>och</strong> mer individuellt<br />
2009 mot 2008, samt att de har en mer utvecklad reflektion över hur metodiken påverkar de <strong>boende</strong>. Kommentarer<br />
i enkäten:<br />
”Samtal om högtider, gamla tider, fotografier. Dofter, sång <strong>och</strong> musik från förr, dans, levnadsberättelsen, personliga saker. Boende<br />
blir lugnare, gladare, piggare, skratt <strong>och</strong> tårar, minskad oro”<br />
Signifikant fler i personalen sa sig använda beröringsmassage i om<strong>vård</strong>nadsarbetet 2009 mot 2008 även om det<br />
varierade mellan enheterna. De enheter som inte använder beröringsmassage i någon större utsträckning förklarar<br />
det med stress <strong>och</strong> tidsbrist men att det också kan vara så att de <strong>boende</strong> inte känner sig bekväma att ta emot<br />
massage.<br />
Det fanns en tydlig positiv förändring i hur personalen reflekterar över hur massage påverkar den <strong>boende</strong>. Kommentarer:<br />
”Oro, ångest, sömproblem, smärta, välbefinnande” är orsaker till att beröringsmassage används. Resultat av massage:” Lugn,<br />
avslappnad, bättre sömn, mindre smärta”.<br />
Personalen fick beskriva hur man bemöter personer som är oroliga, har ångest eller andra svåra tillstånd. Svaren<br />
visar på att personalen reflekterar mer över sitt eget bemötande av de <strong>boende</strong> <strong>och</strong> hur det påverkar personen<br />
2009.<br />
12
Kommentarer:<br />
”Har fått kunskap <strong>och</strong> verktyg om olika arbetssätt, levnadsberättelsens betydelse, reflekterar, lyssnar, bekräftar, närvarande i stunden,<br />
ökat tålamod, förstår bättre, gladare <strong>boende</strong>, piggare, lugnare <strong>boende</strong>”<br />
Validation upplevdes som svår att tillämpa av 34 procent av de tillfrågade 2008 vilket sjönk till 22 procent 2009.<br />
Man reflekterade mer över orsaken till svårigheterna 2009. De svårigheter som togs upp var:<br />
”Svårt att få kontakt med <strong>boende</strong> som är orolig, glömmer att tillämpa, egen frustration, stress, kan ej den <strong>boende</strong>s bakgrund.”<br />
År 2008 svarade 56 procent att man hade ändrat sina arbetsmetoder efter utbildningen. Ett år senare var motsvarande<br />
siffra 68 procent. Kommentarer:<br />
”Reflekterar över hur jag samtalar, <strong>och</strong> bemöter, närvaro i mötet, mindre stressig, Jag-stödjande arbetssätt, ger mig som personal<br />
trygghet <strong>och</strong> stolthet i mitt arbete, har fått nya kunskaper som hjälpt mig i arbetet, ökat intresse för <strong>boende</strong>, roligt att gå till arbetet,<br />
mår bättre, gör ett bättre jobb, lugnare, personalen hjälper varandra”.<br />
Närstående<br />
Enkäterna till närstående besvarades av 63 personer 2008 <strong>och</strong> 72 personer 2009. I tabell 5 finns en sammanställning<br />
av svaren på de frågor som ställdes båda åren.<br />
Tabell 5. Enkätsvar från närstående 2008 <strong>och</strong> 2009<br />
Andel 2008 (%) Andel 2009 (%)<br />
Jag har varit delaktig i att förmedla min närståendes levnadshistoria. 68 82<br />
Jag har tagit del av <strong>och</strong> skrivit under en ny eller uppdaterad arbets-/bemötandeplan<br />
33 33<br />
för min närstående, under det senaste halvåret?<br />
Jag upplever att personalen tar till vara på min närståendes egna förmågor 45 53<br />
Jag upplever att personalen lyssnar på mina synpunkter 79 80<br />
I enkäten tillfrågades de närstående om de ville förmedla något till personalen. En dryg fjärdedel 28 respektive<br />
29 procent sa sig vara nöjda med personalens arbete. Drygt en tredjedel bägge åren besvarade inte frågan. De<br />
kommentarer som skrevs i enkäterna var:<br />
”De gör ett mycket bra jobb, vi är trygga, tacksamma ,nöjda, trevligt bemötta, mer sång <strong>och</strong> musik, mindre TV, bättre information,<br />
mer aktiviteter, svårt att få kontakt med personal <strong>och</strong> kontaktpersoner, förbättrad hygien”.<br />
Några frågor tillkom i 2009 års enkät. Bl.a. frågades om de närstående är delaktig i hur om<strong>vård</strong>naden utformas<br />
för den anhörige? Här svarade 72 procent ja. På frågan om man visste vem som var kontaktperson sa 89 procent<br />
att man visste vem det var.<br />
Mindre än hälften (43 %) av de tillfrågade upplevde att den anhörige har en meningsfull tillvaro utifrån dennes<br />
förmåga, intresse, behov <strong>och</strong> vilja. Några kommenterade:<br />
”Ingen meningsfull sysselsättning, mer aktiviteter, mer utevistelser”.<br />
Enhetschefer, nyckelpersoner, sjuksköterskor <strong>och</strong> paramedicinsk personal<br />
I Tabell 6 finns en sammanställning av svaren från de olika yrkesgrupperna när det gäller hur man uppfattar att<br />
om<strong>vård</strong>nadspersonalen arbetar med de nya metoderna. Därefter kommenteras sammanställningen.<br />
13
Tabell 6. Enkätsvar från enhetschefer, nyckelpersoner, sjuksköterskor, sjukgymnast, arbetsterapeut (totalt 22<br />
personer).<br />
På din arbetsplats… Svarsalternativ Ej svar<br />
1. Arbetar personalen med Jagstödjande<br />
metoder?<br />
2. Arbetar fler med Jag-stödjande<br />
metoder idag än för ett år sedan?<br />
3. Arbetar personalen med reminiscens?<br />
4. Använder personalen bekräftande<br />
samtal?<br />
5. Hur ofta används bekräftande<br />
samtal?<br />
6. Har personalen gemensamma<br />
fikastunder med de <strong>boende</strong>?<br />
7. Händer det att de <strong>boende</strong> lämnas<br />
ensamma i samband med olika<br />
möten för personalen?<br />
8. Upplever du att varje <strong>boende</strong><br />
har en meningsfull tillvaro i sitt liv?<br />
Ja, alla<br />
31%<br />
Ja<br />
95%<br />
Ja<br />
95%<br />
Ja<br />
100%<br />
Dagligen<br />
63%<br />
Ja<br />
77%<br />
Ja<br />
63%<br />
Ja, alla<br />
18%<br />
Mer än hälften<br />
45%<br />
Några ggr/veckan<br />
18%<br />
Mindre än hälften<br />
13% 11%<br />
Någon gång/v<br />
13% 6%<br />
Nej, aldrig<br />
31% 6%<br />
Nästan alla/mer än<br />
hälften<br />
54%<br />
Mindre än hälften<br />
18%<br />
Alla yrkesprofessioner upplever att personalen idag arbetar mer med Jag-stöd <strong>och</strong> att alla, eller i alla fall mer än<br />
hälften av personalen arbetar jag-stödjande. Man tycker också att reminiscens <strong>och</strong> bekräftande samtal används i<br />
stor utsträckning som metod i om<strong>vård</strong>nadsarbetet. Gemensamma fikastunder med <strong>boende</strong> förekommer, men ej<br />
dagligen på varje enhet <strong>och</strong> en enhet har man det ej. Drygt hälften av svaren visar på att <strong>boende</strong> lämnas ensamma<br />
i samband med olika möten för personalen.<br />
Till skillnad från de närståendes uppfattning tycker en majoritet av gruppen att de <strong>boende</strong> har en meningsfull<br />
tillvaro.<br />
Gruppen fick också svara på frågan om vad det är som kan hindra utvecklingen av jag-stödjande arbetssätt <strong>och</strong><br />
bekräftande samtal? Gruppen var ganska eniga om följande orsaker: Ointresse, inställning, bristande förmåga,<br />
arbetar efter gamla rutiner, kan ej reflektera över egna insatser, stress, okunskap om metoden. Man följer inte<br />
arbets-/bemötandeplanen.<br />
På frågan hur man arbetar med att motivera personalen till ett jag-stödjande arbetssätt svarade man: Uppmuntran,<br />
positiv återkoppling till goda insatser, påminner. Lyfter upp Jag-stödet på om<strong>vård</strong>nadsmöten eller vid rapporter<br />
<strong>och</strong> fikastunder, APT <strong>och</strong> reflektionsmöten. Har en ständig dialog med personalen. Vara förebild. Tar<br />
upp den <strong>boende</strong>s egna önskemål <strong>och</strong> resurser.<br />
På frågan om vad man gör när man ser eller hör kränkande bemötande av <strong>boende</strong>, svarade man: Pratar med<br />
personen enskilt <strong>och</strong> reflekterar över händelsen, ger tips, påminner om metoderna vi ska arbeta med.<br />
Hur bedrivs samarbetet mellan enhetschef, <strong>och</strong> nyckelpersoner vad gäller utvecklingen mot personcentrerad<br />
<strong>vård</strong> <strong>och</strong> <strong>omsorg</strong>? Här svarade man: Planering av reflektionsmöten, kontinuerlig dialog, regelbundna möten om<br />
Jag-stödjande arbetssättets utveckling på enheten <strong>och</strong> analys av utvecklingen <strong>och</strong> problemen.<br />
Slutligen fick nyckelpersonerna kommentera hur man upplever sin nya funktion.<br />
Det är stimulerande, spännande utmaning, roligt att kunna vara ett stöd för andra, kravfyllt, ansvarsfullt arbete,<br />
stort förtroende, det roligaste jag gjort på flera år, lära sig att vara ödmjuk, utvecklats, svårt att vara handledare, ej<br />
tillräckligt med tid, svårt att nå all personal, mycket bra med reflektionsgrupper.<br />
14
Läkemedelsförskrivning<br />
Figur 1 nedan visar på signifikanta minskningar i läkemedelsförskrivning mellan åren 2008 <strong>och</strong> 2009 när man tittar<br />
på förskrivningen totalt men också för neuroleptika <strong>och</strong> sömnmedel separat. Andel <strong>boende</strong> som hade alla tre<br />
läkemedlen minskade signifikant från 10 procent till en procent.<br />
Figur 1. Läkemedelsförskrivning till 95 <strong>boende</strong> vald vecka år 2008 respektive 2009.<br />
Läkemedelsförskrivning SÄBO 2008 <strong>och</strong> 2009<br />
100<br />
80<br />
Antal <strong>boende</strong> (%)<br />
60<br />
40<br />
20<br />
2008<br />
2009<br />
0<br />
Sederande<br />
Neuroleptika<br />
Sömn<br />
1 prep<br />
2 prep<br />
3 prep<br />
1-3 prep<br />
Läkemdelstyp <strong>och</strong> antal preparat<br />
Fallbeskrivningar<br />
För att belysa vilka resultat som den nya metodiken kan föra med sig om den används på rätt sätt, presenteras<br />
fyra fallbeskrivningar med fingerade namn som berättats av personal. Fallbeskrivningarna visar på hur viktigt det<br />
är att personalen är ”närvarande i stunden” med den <strong>boende</strong> för att minska oro <strong>och</strong> ångest. Att ha bekräftande<br />
samtal <strong>och</strong> aktiviteter som är kopplad till den <strong>boende</strong>s eget liv <strong>och</strong> bakgrund. Att använda gamla minnen, sång<br />
<strong>och</strong> musik man minns. Att ge närhet med hjälp av t.ex. massage (fot, rygg, hand). Att man ger <strong>vård</strong> <strong>och</strong> <strong>omsorg</strong><br />
utifrån den <strong>boende</strong>s behov, önskemål <strong>och</strong> egna resurser <strong>och</strong> att personalen reflekterar över hur egna insatser<br />
påverkar den <strong>boende</strong>. Samtliga namn är fingerade.<br />
Johanna Andersson<br />
Johanna har i sina krafts dagar varit elitgymnast <strong>och</strong> sprungit många långlopp, fostrat två barn <strong>och</strong> drivit eget<br />
företag. Idag bor hon på ett grupp<strong>boende</strong> <strong>och</strong> har en demenssjukdom <strong>och</strong> är rullstolsburen. Hennes situation<br />
för två år sedan var att hon var konstant orolig <strong>och</strong> ångestfull, satt fastspänd i sin rullstol för att inte falla ur<br />
den. Johanna satt hela dagarna <strong>och</strong> gungade <strong>och</strong> slet i bältet <strong>och</strong> rullstolen. Hon hade tappat större delen av sitt<br />
språk. Johanna kunde inte äta själv utan blev matad med timbalkost. Hon behövde hjälp med alla sina dagliga<br />
aktiviteter. Det var mycket svårt att få kontakt med henne. Hon fick stora doser av lugnande läkemedel utan att<br />
hennes oro <strong>och</strong> ångest minskade.<br />
Genom utbildningen fick personalen ”verktyg” att möta Johannas oro <strong>och</strong> ångest på ett helt annat sätt mot tidigare<br />
<strong>och</strong> som man nu började använda. Johanna får hand- <strong>och</strong> fotmassage. Personalen använder sig av bekräftande<br />
samtal, sång <strong>och</strong> musik som man ser att Johanna tycker om. Personalen ser <strong>och</strong> reflekterar över Johannas<br />
reaktion på de olika om<strong>vård</strong>nadsmetoderna så att man hittar det som Johanna svarar positivt på. Lugnande<br />
läkemedel minskades ner successivt <strong>och</strong> ligger idag på en låg nivå.<br />
15
Johannas situation idag ser helt annorlunda ut. Hon deltar när personalen har högläsning, <strong>och</strong> reminiscens aktivitet.<br />
Hon äter själv normalkost med specialbestick. Johanna har fått god aptit <strong>och</strong> njuter av maten. Personalen får<br />
en helt annan kontakt med Johanna. Oron <strong>och</strong> ångesten är borta. En väninna som Johanna har haft kontakt med<br />
sedan många år berättar att hon får mycket bättre kontakt med Johanna nu <strong>och</strong> att hon minns mycket mer.<br />
Oskar Karlsson<br />
Oskar har bott flera år på ett grupp<strong>boende</strong> <strong>och</strong> är långt gången i sin demenssjukdom.<br />
Han har varit för sig själv <strong>och</strong> inte berättat något om sitt liv. Idag har han tappat mycket av sitt språk <strong>och</strong> isolerar<br />
sig mer <strong>och</strong> mer. Det är mycket svårt att kommunicera med honom.<br />
En personal berättar:<br />
En lördagskväll sitter vi tillsammans <strong>och</strong> sjunger sånger ur” Nu ska vi sjunga”. Efter varje sång pratar vi minnen, skolminnen <strong>och</strong><br />
barndomsminnen. Oskar sitter bredvid mig. Helt plötsligt säger han ” jag har också minnen”. Jag vänder mig mot honom <strong>och</strong> lägger<br />
min hand på hans <strong>och</strong> säger, ”vill du berätta”? Han tittar leende på mig <strong>och</strong> säger ”javisst”.<br />
Han börjar berätta om sin far som på dramatiskt sätt flytt till Sverige. Han berättade var de hade bott när han var barn <strong>och</strong> om<br />
sin bror <strong>och</strong> hur de hade haft det tillsammans <strong>och</strong> många andra händelser från sitt liv <strong>och</strong> många detaljer. Han berättar om sitt liv<br />
som vuxen om olika politiska uppdrag <strong>och</strong> från föreningslivet.<br />
När jag säger att det var trevligt att höra honom berätta <strong>och</strong> att jag gärna lyssnar fler gånger, sitter han med rak<br />
rygg <strong>och</strong> tittar stolt på mig <strong>och</strong> klappar mig på axeln <strong>och</strong> säger, ”du är så välkommen”. När jag sedan läser igenom<br />
Oskars levnadsberättelse som hans son <strong>och</strong> dotter skrivit så stämmer allt som Oskar berättat.<br />
Britta Jonsson<br />
En dag vid lunchen satt Britta <strong>och</strong> ropade ”kom <strong>och</strong> hjälp mig!”. Britta kan sitta i timmar <strong>och</strong> ropa ”Kom <strong>och</strong> hjälp<br />
mig”, <strong>och</strong> visar stor oro, utan att personalen vet vad hon vill. Jag satte mig hos henne. Jag frågade henne”hur känner<br />
du dig?”. Hon svarade att hon hade svårt att andas, jag frågade då vad hon tänker då hon har svårt att andas<br />
<strong>och</strong> vad som är det värsta som kan hända? Hon säger att hon är rädd för att dö. Vi samtalar en lång stund om<br />
hennes dödsångest. Efter en stund börjar Britta berätta att hon har fyra barn <strong>och</strong> att ett av barnen bor långt<br />
borta. Hon är rädd att inte hinna träffa det barnet innan hon dör. Jag lovar att prata med hennes anhöriga om att<br />
hon känner så. Hon vill inte bli lämnad ensam. Jag förstår att hennes oro ökar när hon inte ser någon personal.<br />
Vi samtalar om hur vi kan lösa de stunder när personalen inte finns <strong>inom</strong> synhåll för att det ska bli bra för Britta.<br />
Vi kommer gemensamt fram med olika alternativ som Britta känner sig nöjd med.Vi pratar en lång stund om<br />
hennes tankar <strong>och</strong> skuldkänslor. Efter en stund säger hon ”Tack!”. Maten är klar <strong>och</strong> jag hör inte henne ropa mer<br />
den dagen.<br />
Signe Jonsson<br />
Signe hade bott flera år på ett grupp<strong>boende</strong>. Hon var svår att få kontakt med <strong>och</strong> vandrade fram <strong>och</strong> tillbaka i<br />
korridoren innesluten i sin ”egen värld”. Försökte man prata med henne så svarade hon på sitt ”eget språk” <strong>och</strong><br />
vandrade vidare. Hon fann ingen ro. Vid måltiderna hade dock Signe ro att sitta en kort stund. Man kunde höra<br />
att Signe nämnde sin mamma <strong>och</strong> pappa eller något annat namn ibland. Signa plockade med saker under sin<br />
vandring. På sitt rum ville hon inte vara. Vid morgonhygien, dusch <strong>och</strong> påklädning var man alltid två personal<br />
för att komma åt att hjälpa Signe. Signe var oftast upprörd <strong>och</strong> arg vid dessa tillfällen, värjde sig genom att vifta<br />
med händer <strong>och</strong> armar. Varje morgon efter ovanstående procedur var Signe arg <strong>och</strong> upprörd. Kvällsproceduren<br />
gick till på samma sätt. Signes rum var kalt. Det fanns inga saker som tavlor, fotografier eller dukar som gör ett<br />
rum hemtrevligt.<br />
16
För ett år sedan började personalen att arbeta med personcentrerad om<strong>vård</strong>nad som innebar att man använde<br />
metoder som Jag-stödjande arbetssätt, validation, reminiscens <strong>och</strong> beröringsmassage. Idag är det en personal<br />
som går in till Signe på morgonen. Ofta frågar Signe om det är morgon, då går personalen fram <strong>och</strong> drar upp<br />
persiennerna <strong>och</strong> visar att det är ljust ute <strong>och</strong> en ny dag. Oftast säger Signe då att det är dags att stiga upp <strong>och</strong><br />
går själv in på toaletten. Morgontoaletten går idag mycket bättre när Signe själv får sin tvättlapp <strong>och</strong> handduk.<br />
Personalen finns där som stöd samt stärker Signe att vara med i att sköta sin hygien <strong>och</strong> påklädning. ”Vi gör inte<br />
åt henne utan med henne”. De dagar Signe duschar går riktigt bra, man har hängt upp ett duschdraperi med figurer<br />
på som hon pekar <strong>och</strong> pratar om. Tillsammans går Signe <strong>och</strong> personalen sedan till köket för frukost, samtidigt<br />
som de småpratar med varandra eller sjunger en sång. Signe är vid dessa tillfällen oftast på ett strålande humör<br />
<strong>och</strong> längtar till sitt morgonkaffe <strong>och</strong> vinkar glatt till alla hon möter.<br />
Vid gemensamma aktiviteter sitter Signe med långa stunder. Vid högläsning kan Signe minnas saker från sin<br />
barndom <strong>och</strong> kan säga ”det där känner jag igen”, säger ”ja” flera gånger. Signe kan sitta kvar efter högläsningen <strong>och</strong><br />
applådera <strong>och</strong> vill höra mer! Hennes rum är nu pyntat med personliga saker, fotografier, gamla burkar fyllda med<br />
godis som hon tycker om, blommor. En gammal brödburk som hon kan stanna till vid <strong>och</strong> säga ”titta där är den,<br />
den är min”. Hon älskar sina fotografier <strong>och</strong> kan berätta vilka personer det är <strong>och</strong> hon ställer tillbaka fotografierna<br />
varsamt. Vid måltiderna sitter personalen med ”som en stärkande hand”. De <strong>boende</strong> äter måltiderna i mindre<br />
grupper. Signe får själv ta mat ur karotter <strong>och</strong> kan peka på mjölken <strong>och</strong> säga ”det där vill jag dricka”. När Signe<br />
följer med till Nordiska museet <strong>och</strong> restaurangbesök säger hon i färdtjänstbussen ”Idag ska jag uppleva verkligheten”.<br />
När Signe kommer in till sitt rum på kvällarna bli hon alltid glad <strong>och</strong> säger ”titta här bor jag, nu är jag hemma!”.<br />
17
Diskussion<br />
En övergripande fråga vid utvärderingen var naturligtvis om implementeringsprojektet gjort att de kunskaper<br />
som personalen fått vid utbildningen i jag-stöd, validation, reminiscens <strong>och</strong> beröringsmassage används i<br />
det praktiska arbetet? Svaren i enkäterna, både från om<strong>vård</strong>nadspersonalen <strong>och</strong> från personer i arbetsledande<br />
position visar på att personalen i större utsträckning använder sig av de om<strong>vård</strong>nadsmetoder de lärt sig under<br />
utbildningen. Fler personal upplever att de fått redskap att möta svåra om<strong>vård</strong>nadssituationer vilket också gör att<br />
de känner sig tryggare i sitt arbete, vilket också minskar eventuell oro <strong>och</strong> otrygghet hos <strong>boende</strong>. Man har fått ett<br />
gemensamt språk <strong>och</strong> arbetssätt <strong>och</strong> fler använder ett reflekterande arbetssätt. Personalen uttrycker att det känns<br />
roligt att gå till arbetet <strong>och</strong> att man är stolt över sitt arbete.<br />
De närstående som besvarat enkäten har inte alltid samma åsikter som personalen. Personalen upplever att en<br />
majoritet av de <strong>boende</strong> har en meningsfull tillvaro medan knappt hälften av de anhöriga tycker så. Även om fler<br />
anhöriga säger sig ha lämnat sin närståendes levnadshistoria 2009 jämfört med 2008 så har inte de anhörigas syn<br />
på det arbete som om<strong>vård</strong>nadspersonalen gör förändrats över tiden. Det är till <strong>och</strong> med så att fler var missnöjda<br />
efter ett år. Det kan tyda på att trots att det går att påvisa tydliga förbättringar på flera områden för de <strong>boende</strong>,<br />
så har personalen inte lyckats med att förmedla detta vidare till de närstående. Det finns också uttryckta önskemål<br />
från närstående om en bättre information <strong>och</strong> kontakt med personal på alla nivåer. Det här är uppenbart ett<br />
utvecklingsområde.<br />
Läkemedelsförskrivningen har minskat under projekttiden. Det är svårt att med säkerhet säga att det till stor del<br />
skulle bero på personalens ökade kunskaper i bemötande. Men det ändrade arbetssättet kan vara en orsak till<br />
att de <strong>boende</strong> blir lugnare <strong>och</strong> tryggare vilket i sin tur gjort att läkemedelsförskrivning av neuroleptika, sedativa<br />
läkemedel <strong>och</strong> sömnmediciner minskat. Just minskningen av neuroleptika <strong>och</strong> sömnmedicin var också statistiskt<br />
säkerställda förändringar.<br />
Dokumentation enligt SoL är en viktig del i utvecklingsarbetet. Projektarbetet har gjort att de flesta <strong>boende</strong> nu<br />
både har en levnadsberättelse <strong>och</strong> arbets- <strong>och</strong> bemötandeplaner för dagen <strong>och</strong> natten. Även den sociala journalen<br />
förs mer regelbundet nu.<br />
Fortfarande finns dock förbättringsområden <strong>inom</strong> flera delar av dokumentationen. De arbetsplaner som inte är<br />
fullständiga kan t.ex. sakna en plan för aktivitet <strong>och</strong> psykosocialt stöd individuellt, inte vara uppdaterade eller<br />
sakna datering. Vidare saknades många gånger underskrift av närstående.<br />
De mål som sätts upp för om<strong>vård</strong>nadsinsatserna är ofta generella <strong>och</strong> inte kopplade till person, vilket måste<br />
förändras. Den sociala journalen är sällan kopplad till den individuella arbetsplanen <strong>och</strong> de om<strong>vård</strong>nadsåtgärder<br />
som ges utvärderas inte.<br />
Det gäller att få personalen att förstå värdet av en fungerande arbetsplan för att öka kvaliten i <strong>omsorg</strong>sarbetet.<br />
Att det är ett arbetsinstrument som ska uppdateras <strong>och</strong> hållas aktuell <strong>och</strong> vara tillgänglig för medarbetarna men<br />
att man också själv är ansvarig att ta del av andras dokumentation för att göra ett bra jobb.<br />
18
Referenser<br />
1. Liljeholmens folkhögskola. Kompendium: Bemötande <strong>och</strong> förhållningssätt vid demens<br />
sjukdom<br />
2. Cars J., Zander B. Samvaro med dementa, Gothia 2007<br />
3. Nestor Södertälje. Manual bemötandeplan, 2008<br />
4. Feil N. Validation-Feilmetoden, Studentlitteratur 1994<br />
5. Isacs L. Låt minnena leva, Gothia 2004<br />
6. Westius A. Petersen U. I berättelsen finns jag, Verum förlag 2006<br />
7. Uvnäs –Moberg K. Lugn <strong>och</strong> beröring , Natur <strong>och</strong> Kultur 2007<br />
8. Tidningen Äldre<strong>omsorg</strong> 4/2008. årgång 25<br />
9. Tidningen Äldre<strong>omsorg</strong> 5/2008. årgång 25<br />
10. Aremyr G. Varför vill Asta inte äta? Varför vägrar Asta duscha, Asta i yttre balans, Liber<br />
1999<br />
11. Edberg A, Att möta personer med demens, studentlitteratur AB<br />
12. Beck- Friis B. Det blir lättare när det blir svårare, LIC Förlag 1992<br />
13. Demensförbundet Anhörigboken 2001<br />
14. Fant M. Att bli mamma till sin mamma natur <strong>och</strong> kultur, Natur <strong>och</strong> Kultur 1988<br />
15. Fant M. De sista åren, Natur <strong>och</strong> kultur 1991<br />
16. Boman G. Sagan om Gunnel, Bonniers 1990<br />
17. Wijk H. Goda miljöer <strong>och</strong> aktiviteter, studentlitteratur AB<br />
18. Larsson R. År med Maria, Liber 1994<br />
19. Larsson R. Maria vill fara hem, Demensförbundet 2000<br />
20. Utredningen om värdighetsgaranti- en äldre<strong>omsorg</strong> med respekt för människovärdet<br />
(S 2007:03)<br />
21. Socialstyrelsen. Nationella riktlinjer för <strong>vård</strong> <strong>och</strong> <strong>omsorg</strong> vid demenssjukdom<br />
2009(preliminär version)<br />
19
Bilagor<br />
1. Förklaring av metoderna Jag–stöd, validation, reminiscens <strong>och</strong> beröringsmassage.<br />
Jag-stödjande arbetssätt:<br />
När olika funktioner hos en person sviktar som tankeförmågan eller när upplevelsen av omvärlden förändras,<br />
sinnesintrycken hanteras sämre, känslokontrollen brister, är det viktigt att personalen fungerar som den <strong>boende</strong>s<br />
”Hjälp-jag”. T.ex. att vara den <strong>boende</strong>s ”hjälpminne”, underlätta för den <strong>boende</strong> att orientera sig, vara deras<br />
omdöme så att ingen skada uppstår, ha förståelse för vad oro <strong>och</strong> ångest står för <strong>och</strong> kunna bemöta detta på ett<br />
professionellt sätt m.m.<br />
Syftet med Jag-stöd är att stärka den <strong>boende</strong>s egna kvarvarande förmågor <strong>och</strong> självkänsla <strong>och</strong> få bibehålla sin<br />
värdighet.<br />
Jag-stödjande metodik är inte enbart till för att stärka fysiska funktioner utan även att ge den <strong>boende</strong> hjälp att<br />
återkoppla till sitt tidigare liv <strong>och</strong> att bibehålla sin identitet <strong>och</strong> bli förstådd trots att orden fattas. För att det ska<br />
vara möjligt krävs att personalen har kunskap i att arbeta med nedanstående tekniker som validation, reminiscens<br />
<strong>och</strong> beröringsmassage.<br />
Reminiscens:<br />
Reminiscens är en metod för att medvetet arbeta med äldre personer som har minnessvårigheter.<br />
Det handlar bl.a. om att skapa en trygg <strong>och</strong> igenkännande miljö med många föremål från förr.<br />
Fotografier på personer, barndomshemmet m.m. ger ämnen att samtala kring. Dofter <strong>och</strong> smaker väcker minnen.<br />
Gamla melodier kan väcka minnen som kan ge orden tillbaka, men är också ett hjälpmedel i om<strong>vård</strong>naden<br />
av den <strong>boende</strong>.<br />
Reminiscens bygger på historia, kultur <strong>och</strong> tradition<br />
Validation:<br />
Det centrala i metoden är att bekräfta den demenssjukes känslor <strong>och</strong> att försöka klä de känslorna i ord som den<br />
<strong>boende</strong> redan gett uttryck för. Oavsett om känslan är oro, sorg, ångest eller glädje är det viktigt att den <strong>boende</strong>s<br />
känsla bekräftas av den som finns nära <strong>och</strong> inte bortförklaras eller förnekas.<br />
Beröringsmassage:<br />
Genom att ge beröring som uppfattas som positiv kan man aktivera det parasympatiska nervsystemet <strong>och</strong> därmed<br />
stimulera Lugn <strong>och</strong> Ro–hormonet, oxytocin, som ger många positiva effekter på olika system i kroppen.<br />
T.ex. sänkt puls <strong>och</strong> blodtryck, andningen blir djupare <strong>och</strong> lugnare, bättre näringsupptag <strong>och</strong> bättre mag-tarmfunktion,<br />
minskad muskelspänning, starkare immunförsvar, smärtlindring, bättre sömn.<br />
20