PSYCHOSOMATICKÉ
psychosomatické lékaÅstvà - Pražská vysoká Å¡kola psychosociálnÃch ...
psychosomatické lékaÅstvà - Pražská vysoká Å¡kola psychosociálnÃch ...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
6. Mentální anorexie a bulimie – F 50.0<br />
Anorexia nervosa (často spojená s bulimií) je stále častější komplexní multifaktoriální<br />
funkční psychosomatická porucha, jež může vést až k závažnému ohrožení tělesného<br />
zdraví a života. Podílejí se na ní zejména společenské faktory (konzumní společnost<br />
s důrazem na výkonnost a vzhled), rodinná situace (reakce na rozvod či konflikty v rodině),<br />
poměrně často se jedná o následky psychického traumatu, zvláště sexuálního zneužívání.<br />
Následkem bývá trojí porucha osobnosti: nejvíce v minulosti bylo zdůrazňováno potlačení<br />
veškeré pudovosti (sexualita, agresivita), na jejíž místo nastupuje rozum, vůle, pracovní<br />
či sportovní úsilí, jindy jde o jakési zduchovnění (odtělesnění), estetičnost, touhu po<br />
jinakosti a kráse.<br />
V oblasti mezilidských vztahů je charakteristická tendence po absolutním ohraničení<br />
a nezávislosti, které je zapříčiněno neustálým strachem z příliš těsného symbiotického<br />
vztahu či strachem ze sexuálního či narcistického zneužití. Vynucené přizpůsobení má však<br />
za následek i oslabenou obranu proti zevním vlivům, například vzhledem k očekávání<br />
rodičů či módě. Obdobně se často střídají fáze jedení, to znamená neubránění se chuti<br />
k jídlu, a fáze odmítání jídla.<br />
Třetí problematická oblast je slabost vlastního já a z ní vyplývající porucha sebeocenění,<br />
ve které se střídají fáze odporu a opovržení k sobě samému s fázemi dokazování si vlastní<br />
síly a převahy nad ostatními lidmi, například právě dokazováním si silné vůle tím, že<br />
odmítáno jídlo. V záchvatech nezvládnutelného hladu pacienti horečnatě konzumují<br />
jídlo, jakoby se snažili vše dostat či kompenzovat to, čeho se jim nedostávalo, ale pak<br />
cítí, že to není to pravé, co potřebují, respektive to cítí jejich tělo a dochází ke zvracení,<br />
k němuž si často i sami pomáhají. Pacientům se jeví jakákoliv emoční „strava“ spolucítění<br />
či pomoc podezřelá; přejí si ji a zároveň ji odmítají a pak nacházejí ve své domnělé<br />
nezávislosti náhradní uspokojení. Tím se samozřejmě i lékař dostává pravidelně do<br />
bezvýchodné situace, kterou lze chápat i tak, že pacient mu tímto způsobem sděluje<br />
svou vlastní bezvýchodnost a rozervanost. Výživa sondou či kontrola všeho, co pacient<br />
sní, je i pacientem vnímáno jako opětovné násilí na něm. Tím se opět zesiluje strach z<br />
nekontrolovaného přibývání na váze a tendence po znovuzískání kontroly, to znamená<br />
nutkavé pozorování objemu vlastního těla i počítání kalorií v jídle.<br />
Deficitní a naopak kompenzatorní vystupňované sebeohraničení je často důsledkem<br />
narcistického, agresivního či sexuálního zneužívání, což má negativní vliv jak na integraci<br />
ženství a sexuality, tak i na pocit vlastní sebeceny. Extrémní zhubnutí u anorektiček<br />
provázené ztrátou menstruace a apetence se stává tělesně podmíněnou obranou proti<br />
erotickým agresivním impulsům ve službě duševního klidu. Takovéto redukované žití má<br />
blízko k odmítání života vůbec, někdy lze hovořit o anorexii jako o pomalé sebevraždu.<br />
35<br />
05_Psychosom_FINAL.indd 35<br />
11/10/10 1:09:14 PM