Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
ELS ÈXITS<br />
El primer mandat democràtic va<br />
estar marcat per la inexperiència<br />
de les regidores i els regidors en<br />
unes tasques que ningú no els havia<br />
transferit, ni ningú no els havia<br />
explicat com s’havien de gestionar, i per la<br />
complicitat i l’entusiasme d’una població<br />
que havia confiat en el lema electoral Entra<br />
a l’Ajuntament amb nosaltres. Eren els<br />
anys de la il·lusió col·lectiva per la recuperació<br />
de la democràcia i les institucions<br />
d’autogovern de Catalunya. Els records<br />
dels nostres entrevistats es refereixen tant<br />
a les dificultats econòmiques dels primers<br />
anys –l’ofegament dels municipis era total,<br />
particularment el de Barcelona–, com a la<br />
necessitat de fer obres puntuals als barris<br />
–“fer sorgir la ciutat”– i de dibuixar un pla<br />
urbanístic global per a la ciutat. La celebració<br />
a Barcelona de la diada de les Forces<br />
Armades i l’oportunitat d’obrir la ciutat<br />
al mar van marcar –més del que la gent<br />
s’imagina”, diu Narcís Serra– el caràcter de<br />
la ciutat del futur.<br />
PARTICIPACIÓ<br />
LLUÍS REVERTER. “Volíem obrir l’Ajuntament<br />
a la ciutat, a les entitats, a la gent, i jo vaig ser<br />
l’encarregat de portar a la pràctica les relacions<br />
ciutadanes. Vaig triar el despatx que era més a<br />
prop de l’alcalde, i quan venia la gent dient ‘jo vull<br />
això’, ‘jo vull allò altre’, doncs passaven abans<br />
pel meu despatx. Jo tenia un telèfon directe amb<br />
l’alcalde, d’aquells que són el supletori de l’altre,<br />
així quan ho despenjava l’un se n’assabentava<br />
l’altre. No vaig demanar res més. I va durar tres<br />
anys que van ser apassionants! Apassionants!<br />
Eren uns anys molt vius, la gent es manifestava<br />
cada dia a la plaça de Sant Jaume, però veien<br />
que l’Ajuntament no els era aliè, ni contrari, sinó<br />
proper.”<br />
ESPORT ESCOLAR<br />
MIQUEL BONILLA. “Vam engegar un programa<br />
que permetia trobar sortida als nens del carrer<br />
per la via de l’esport, les primeres activitats preescolars,<br />
que avui dia són una situació normalitzada,<br />
però al començament dels 80 ningú no<br />
s’imaginava. Una vegada acabada la jornada escolar,<br />
en aquells barris sense equipaments socials<br />
ni infraestructures la gent havia de viure al<br />
carrer necessàriament; en unes condicions no<br />
acceptables, es tractava de buscar potencial de<br />
la gent jove, de la gent que anava a escola. També<br />
hi havia un moviment associatiu amb unes inquietuds<br />
molt grans que demanava la complicitat<br />
de les institucions per poder fer coses, per poder<br />
aixecar el nivell cultural dels seus fills, millorar<br />
l’ambient de convivència, de solidaritat i a partir<br />
d’aquí vam constituir associacions esportives<br />
que van tenir una resposta sensacional.”<br />
MOLL DE LA FUSTA<br />
LLUÍS REVERTER. “Urbanísticament, aquells<br />
primers anys només va ser possible fer petites<br />
intervencions, una política de fer sorgir la ciutat,<br />
sobretot els barris, que estaven absolutament<br />
abandonats des de feia anys. No es van fer grans<br />
obres perquè no hi havia diners. Pensa que cada<br />
mes un regidor havia d’anar a Madrid a buscar<br />
un taló del ministre d’Hisenda per poder pagar la<br />
nòmina. Els últims anys abans de les eleccions<br />
democràtiques, com que tothom esperava que<br />
canviessin de mans, el Govern no va donar un<br />
duro als ajuntaments, i tot havia anat degradantse...<br />
Fins que es va fer una llei d’hisendes locals<br />
que va assumir tots els deutes municipals i vam<br />
poder començar a refer la ciutat. Aquells primers<br />
anys sobretot vam treballar amb els barris, i es<br />
va repensar molt la ciutat, i finalment és el que<br />
s’ha acabat fent. Es va començar a fer el passeig<br />
Marítim que va ser molt important, perquè era<br />
el primer pas en l’obertura de la ciutat al mar.<br />
El moll de la Fusta pertanyia al Port, i un dia del<br />
1981, quan preparava jo la diada de les Forces<br />
Armades amb el capità general Pascual Galmés,<br />
pensàvem on podríem fer l’acte d’homenatge a<br />
la bandera. Érem al seu despatx, asseguts, pensant,<br />
i jo veia el port que estava ja sense tinglados,<br />
però amb unes reixes que l’encerclaven, i li vaig<br />
dir: ‘Per què no ho fem aquí davant?’. I em diu:<br />
‘Pues sí, sí, molt bé’. Llavors ho vam demanar<br />
al Port i vam aconseguir fer-ho i, a la setmana<br />
següent de la celebració, el consell de ministres<br />
va autoritzar la cessió a perpetuïtat a la ciutat de<br />
Barcelona d’aquell moll. Hi ha una placa que ho<br />
recorda, això. Que per a mi té la seva gràcia.”<br />
AUDITORI<br />
GERMÀ VIDAL. “Maria Aurèlia Capmany [va ser<br />
regidora des de 1979 fins a la seva mort, el 1991]<br />
va proposar recuperar la nau del Mercat de les<br />
Flors per a construir-hi un teatre. I per inaugurar-lo<br />
va portar el famós Peter Brook. També va<br />
venir el ministre de Cultura, Javier Solana. Du-<br />
40 41