Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
SAFF broj 312<br />
<strong>Sadržaj</strong> Hutbe<br />
iz tri sveta mesdžida<br />
El-Mesdžidu-l-haram (Časni hram u Mekki)<br />
Oni koji vjernike i vjernice vrijeđaju, a oni to ne zaslužuju, tovare na<br />
sebe klevetu i pravi grijeh<br />
Polumjesec<br />
Ruska ambasada u Sarajevu<br />
Harčenko je pravi ruski dobrovoljac, samo što umjesto vojne uniforme<br />
nosi diplomatsko odijelo<br />
Analiza<br />
Bosanskohercegovačka društvena zbilja<br />
Dok novinari napadaju reisa, Republika Srpska nesmetano nastavlja<br />
da “glumi” državu<br />
Duplerica<br />
Društvena mreža Facebook<br />
Nana Fata Orlović: Kako ću prodati kosti deset hiljada ubijenih za dva<br />
i po miliona?<br />
Kutak za islamsku omladinu<br />
Web televizija Zlatni ljiljan<br />
Alternativni medij koji će jačati patriotizam i ljubav prema našoj<br />
domovini RBiH<br />
Zelena transferzala<br />
Kosovo<br />
Neozbiljna ideja o ujedinjenju Albanije i Kosova<br />
Islamski svijet<br />
Iz knjige “Islam umjetnost i arhitektura” autori Markus Hattstein,<br />
Peter Delius, izdavač Könemann, i “Turistički vodič Sirije”, autor<br />
Ferdinand Ranft, izdavač “Marco Polo”<br />
Rituali i vjersko učenje alevita sadrže hrišćanske elemente<br />
Islambosna<br />
Islamske teme<br />
Čak i poslanici su imali nevolje i obraćali se Bogu<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
3<br />
8<br />
10<br />
24<br />
34<br />
44<br />
48<br />
54<br />
57
Uvodnik<br />
Europski trijumf istine nad islamofobijom<br />
Propao je pokušaj Doris Pak da<br />
Europski parlament izglasa<br />
rezoluciju kojom će od Islamske<br />
zajednice tražiti da se “jasno negativno<br />
izrazi o rastu vehabizma”,<br />
čime bi Europa stala iza opasne<br />
izmišljotine srpskih i hrvatskih ultranacionalista<br />
po kojoj je tzv. vehabizam<br />
najveći problem BiH. Europa<br />
je na ovaj način posvjedočila ne<br />
samo da umije uvažiti istinu, već da<br />
je bez vjerskih predrasuda spremna<br />
i boriti se za tu istinu. Veliki je to<br />
i pozitivni signal za sve muslimane<br />
u Europi, ali i za sve europske različitosti,<br />
koje imaju razloga vjerovati<br />
kako islamofobija polahko gubi na<br />
snazi. Kao i svaka rezolucija, tako i<br />
ova koja je odbila laž Doris<br />
Pak o tzv. vehabizmu, i<br />
koja je podjednako osudila<br />
sve vrste ekstremizma na<br />
zapadnom Balkanu, imat<br />
će dalekosežne utjecaje na<br />
tretman ekstremizma, ali i<br />
na tretman izmišljotina o<br />
tzv. islamskom radikalizmu<br />
i tzv. vehabizmu. Bošnjake<br />
posebno zanima razotkrivanje<br />
istine o višegodišnjoj<br />
hajci na Islamsku<br />
zajednicu i reisu-l-ulemu Cerića, jer<br />
je odveć jasno kako se ti napadi, u<br />
izvedbi “sarajevskih medija”, dirigiraju<br />
većinom iz Beograda i Banja<br />
Luke, ali i iz Zagreba i “zapadnog<br />
Mostara”. Izmišljanje radikalizma<br />
u Bošnjaka bilo je priprema terena<br />
za genocid, kao što je danas čišćenje<br />
terena od počinjenog genocida, a za<br />
to su direktno zaniteresirani srpski<br />
i hrvatski obavještajni centri. Oformljeno<br />
je tržište izmišljotina, sa tarifom<br />
i bogatim nagradama, a na to<br />
tržište upecali su se mnogi Bošnjaci<br />
koji su za prljave pare više blata<br />
bacili po bošnjačkoj žrtvi, nego po<br />
ratnim zločincima. Vrijeme koje je<br />
pred nama će rezultirati velikim<br />
istraživanjima ovog fenomena – da<br />
se kompletna struktura dejtonske<br />
države, uz tzv. civilno društvo, stavi<br />
u službu proizvodnje jedne virtualne<br />
izmišljotine, o postojanju nečeg što<br />
ne postoji, a što je navodno najveća<br />
prijetnja stabilnosti zapadnog Balkana.<br />
Kakvi mladi četnici i neoustaše?!<br />
Njih niko više i ne vidi, od te<br />
silne izmišljotine o tzv. vehabijama.<br />
Činjenica da je Europski parlament<br />
odbio velikosrpsku podvalu Doris<br />
Pak govori o tome da se istina ipak<br />
zna, i da tu istinu europski parlamentarci<br />
ne uzimaju ni od Federalne<br />
televizije, ni od Dana, Oslobođenja<br />
i Slobodne Bosne, jer odatle jedino<br />
mogu čuti te plaćeničke izmišljotine.<br />
Jedini pouzdan i temeljit izvor<br />
istine koju je ispoštovao Europski<br />
parlament jeste nekoliko bošnjačkih<br />
medija, među kojima je i Saff<br />
u kome se godinama već razobličava<br />
ova velika podvala. To znači da su<br />
samoproglašeni tumači demokratije<br />
i medijskih sloboda, odakle je bilo<br />
najviše povika na tzv. vehabije, doživjeli<br />
veliki poraz, jer će upravo oni<br />
narednih godina biti izučavani kao<br />
primjer korupcije u medijima, gdje<br />
se za velikodržavne pare prodaje i<br />
prekraja istina o genocidu nad Bošnjacima.<br />
Naspram te jeftine<br />
komercijalizacije bosanskih<br />
i bošnjačkih interesa, izdižu<br />
se ljudski i antifašistički<br />
karakteri, kakav je slovenski<br />
liberalni zastupnik<br />
u Europskom parlamentu<br />
koji je izgovorio historijsku<br />
rečenicu: “Pričate o vehabijama,<br />
a šutite o genocidu<br />
u Srebrenici!” Upravo on<br />
je europske parlamentarce<br />
stavio pred veliku moralnu<br />
kušnju, da biraju između istine i laži,<br />
nakon čega se dogodio taj europski<br />
trijumf istine. Tako je udaren pečat<br />
srama na jedan zlobni pokušaj da se<br />
izmišljotina o tzv. vehabijama nadredi<br />
istini o genocidu u Srebrenici.<br />
Ljudska reakcija Jelka Kacina imat<br />
će dalekosežne efekte, jer će prilikom<br />
svakog spomena tzv. vehabizma<br />
ostati prizvuk da je to nešto što se<br />
pokušava nasilu gurati u ime zaborava<br />
najvećeg zločina u Europi nakon<br />
Drugog svjetskog rata. Tako i sam<br />
spomen tzv. vehabija dobija značenje<br />
saučešća u prikrivanju genocida nad<br />
Bošnjacima, a što i jeste bila suština<br />
cijele priče o tzv. vehabizmu. Snage<br />
koje su poražene ovom rezolucijom,<br />
a posebno tzv. “sarajevski (licemjerni)<br />
mediji”, neće mirovati, oni će i<br />
dalje tražiti priliku da služe svojim<br />
beogradskim i zagrebačkim gospodarima,<br />
na nekim drugim adresama<br />
sa kojih se mrzi Bosna i Hercegovina<br />
i njen najbrojniji narod. Upravo onako<br />
kako je to opisao Kur’an: A kad<br />
zavlada strah, vidiš ih kako gledaju u<br />
tebe kolutajući svojim očima kao pred<br />
smrt onesviješćeni; čim strah mine, oni<br />
vas psuju svojim oštrim jezicima, škrti<br />
da učine bilo kakvo dobro. (Prijevod<br />
značenja, El-Ahzab, 19.).<br />
Impressum<br />
Izdavač<br />
GID SAFF<br />
Velikog sudije Građeše 25, 72000 Zenica<br />
Trg solidarnosti 13, 71000 Sarajevo<br />
mob: +387 61 255 322<br />
distribucija: +387 62 287 412<br />
Žiroračuni kod Raiffeisen banke dd BiH,<br />
Filijala Bugojno<br />
part br: 6764162000885351;<br />
transakcijski: 1613000022234395<br />
Glavni i odgovorni urednik<br />
Semir Imamović<br />
Redakcija<br />
Abdusamed Nasuf Bušatlić,<br />
Nusret Hodžić, Ezher Beganović, Ramiz<br />
Hodžić<br />
DTP<br />
Semir Šišić<br />
Lektor<br />
Abdulmedžid Nezo<br />
Stalni saradnici:<br />
Subašić H. Džemal, Ismail Ibrahim, Meho<br />
Bašić, Fatmir Alispahić, Safet Kadić,<br />
Anes Džunuzović, Abdulvaris Ribo, Almir<br />
Mehonić, Amir Durmić, Saladin Kovačević,<br />
Sejfudin Dizdarević, Esad Mahovac, Erdem<br />
Dizdar, Fahrudin Sinanović<br />
Ostali saradnici:<br />
Šemso Tucaković, Ekrem Tucaković, Nijaz<br />
Alispahić, Salko Opačin, Nedim Haračić, Adem<br />
Zalihić, Nedim Makarević, Ale Kamber<br />
Direktor<br />
Semir Mujić<br />
Direktor marketinga<br />
Semin Rizvić<br />
+387 62 343 635<br />
Koordinator za dijasporu<br />
Ramadan Rušid<br />
+386 41 255 239<br />
Štampa<br />
EMANET d.o.o., Zenica<br />
Časopis izlazi svakog drugog petka.<br />
Rukopisi, diskete i fotografije se ne<br />
vraćaju.<br />
ISSN 1512-651X<br />
redakcija@saff.ba<br />
saffmagazin@yahoo.com<br />
www.saff.ba<br />
Časopis je upisan u evidenciju javnih glasila<br />
u Federalnom ministarstvu obrazovanja,<br />
nauke, kulture i sporta pod brojem 622<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
5
Hutba<br />
Naše slabosti su naš najveći neprijatelj<br />
Hatib: Abdusamed Nasuf Bušatlić<br />
Uzvišeni<br />
U<br />
Allah u Kur’anu je ob-<br />
Ujavio: O vjernici, budite strpljivi<br />
Ui izdržljivi, na granicama bdijte<br />
i Allaha se bojte, da biste postigli ono što želite!<br />
(Ali Imran, 200.).<br />
Sve izraženija i intenzivnija islamofobija<br />
i hajka na islam i muslimane, i, rekli<br />
bismo, opsadno stanje u kojem žive muslimani<br />
u Bosni i Hercegovini i šire, učinili<br />
su da se javni nastupi muslimanskih intelektualaca<br />
i autora koji se bave aktualnom<br />
problematikom islama i muslimana,<br />
uglavnom svode na kritike, jadikovanja,<br />
konstantna upozoravanja na zavjere i opasnost<br />
od našeg neprijatelja, kompariranja i<br />
procjene o moždabitnoj tragičnoj sudbini<br />
muslimana, ako se ovakav kurs nastavi,<br />
i sl. Dok se u isto vrijeme, veoma rijetko<br />
bavimo našim vlastitim slabostima koje<br />
su uveliko doprinijele našem nezavidnom<br />
položaju i namijenile nam, do daljnjeg,<br />
ulogu žrtve, te učinile da nas drugi tretiraju<br />
bez potrebnog respekta i uvažavanja.<br />
Zbog toga smatramo iznimno važnim<br />
ukazati na naše vlastite slabosti koje su<br />
zapravo jedan od glavnih uzroka našeg<br />
ponižavajućeg položaja i podređene uloge<br />
u svijetu u kojem živimo. Kao i na osobine<br />
koje bi morale da nas krase kao muslimane<br />
i kao sljedbenike Muhammeda, sallallahu<br />
alejhi ve sellem, a bez kojih je opet nezamisliv<br />
bilo kakav uspjeh, odnosno bez kojih je<br />
poniženje zagarantirano kao “prirodna’’ i<br />
direktna posljedica odstupanja od Poslanikovog,<br />
sallallahu alejhi ve sellem, sunneta.<br />
Ovom prilikom ćemo spomenuti samo<br />
neke osobine koje nam, u većini slučajeva,<br />
fale, a koje su ključ uspjeha u životu na<br />
ovom, ali i sreće i spasa na budućem svijetu.<br />
To su: rad za islam i spremnost na žrtvu<br />
za ideal islama, poštenje, emanet, odgovornost<br />
i ustrajnost na putu istine.<br />
Budi vakuf drugim muslimanima<br />
Pod radom za islam ne mislimo samo na<br />
proučavanje i poznavanje islama, jer je samo<br />
poznavanje islama i njegovih propisa, bez<br />
težnje da se po njima živi i bez spremnosti<br />
na odricanje i žrtvu za ideal islama, kao tijelo<br />
bez duše. Koliko je danas onih koji imaju islamsko<br />
znanje ali neće prstom mrdnuti da<br />
nešto urade za islam. Od njihovog islama,<br />
čast izuzecima, primjetne su samo diplome<br />
i titule koje su stekli učeći islamske znanosti.<br />
Također, rad za islam ne znači ni misionarstvo<br />
koje podrazumijeva samo puko<br />
prenošenje i širenje islamske poruke, već<br />
ustrajan rad i borbu za adekvatan položaj<br />
muslimana u svijetu. Mora se priznati da<br />
na tom polju slabo rade svi, od političara,<br />
vladara, uleme, pa sve do običnih radnika.<br />
Dovoljno je naš (ne)rad za islam uporediti<br />
sa radom zapadnjaka, bez obzira na njihov<br />
društveni status i nivo obrazovanja, za ideju<br />
sekularizma i demokratije, zbog koje vode<br />
ratove, kojoj su prilagodili svoje ekonomije<br />
i sve drugo podredili, pa da se vidi koliko<br />
mi muslimani slabo radimo za ideju islama.<br />
Uopćeno govoreći, većina muslimana<br />
danas živi bez velikih ambicija<br />
i uzvišenih težnji, i svako od<br />
nas uglavnom živi samo za<br />
sebe. Zadovoljni smo onda<br />
kad nam je kao pojedincima<br />
dobro, kad se dokopamo dobrog<br />
posla i pozicije, i jedina<br />
briga je kako sačuvati taj posao<br />
i poziciju, posebno u ovim<br />
kriznim i kokuznim vremenima.<br />
Većina nas misli da se islam<br />
može pomoći, a da ne<br />
trpimo nikakva iskušenja ni<br />
koliko je ubod trna ili koliko je<br />
ružna i pakosna riječ od strane<br />
naših dušmana. Dok smo u<br />
isto vrijeme spremni trpiti<br />
svakodnevne kritike i uvrede<br />
zbog vlastitog posla, položaja i<br />
ugleda, pa čak i onda kada su<br />
te kritike opravdane.<br />
Poznati ashab Huzejfe ibn<br />
Jeman je muslimane koji slabo<br />
ili nikako ne rade za islam nazivao<br />
“živim mrtvacima’. Imam<br />
Gazalija u svom djelo Ihjau<br />
ulumid-din bilježi predaju u<br />
kojoj stoji da je Huzejfe, r.a.,<br />
upitan o “živim mrtvacima’’,<br />
pa je rekao: “To su oni koji ne<br />
odvraćaju od zla ni rukom, ni<br />
jezikom, ni srcem.’’ Huzejfe,<br />
r.a., je dobro znao da nema<br />
uspjeha bez truda, odricanja i spremnosti<br />
na žrtvu na putu uzdizanja Allahove vjere.<br />
Kao da bi ashabi bili to što jesu, najbolja<br />
generacija muslimana, da nisu bili spremni<br />
za ideju islama, općeg dobra i prosperiteta,<br />
žrtvovati i svoj život i svoj imetak.<br />
U tom pogledu kod njih nije bilo dvojbe<br />
niti odustajanja. Jednom kad su sklopili<br />
“trgovinu’’ sa Allahom, nije više bilo<br />
povlačenja niti poništavanja tog ugovora.<br />
I uspjeh je bio zagarantiran. Upravo zbog<br />
toga su oni, kako reče jedan alim, imali<br />
siguran i dunjaluk i ahiret, a nama je danas<br />
nesiguran i dunjaluk i ahiret.<br />
Većina nas<br />
misli da se<br />
islam može<br />
pomoći, a da ne<br />
trpimo nikakva<br />
iskušenja ni<br />
koliko je ubod<br />
trna ili koliko je<br />
ružna i pakosna<br />
riječ od strane<br />
naših dušmana.<br />
Dok smo u<br />
isto vrijeme<br />
spremni trpiti<br />
svakodnevne<br />
kritike i uvrede<br />
zbog vlastitog<br />
posla, položaja i<br />
ugleda.<br />
Prvi halifa muslimana, Ebu Bekr,<br />
r.a., čije tri godine upravljanja islamskom<br />
državom i rada za islam, vrijede koliko<br />
nečijih sedamdeset godina života, o sebi je<br />
rekao i ovo: “Nisam nikad tako tvrdo zaspao,<br />
pa da sam sanjao, niti sam pogriješio,<br />
a da se u istom trenutku nisam korigirao.<br />
Ja s puta islama nikada nisam skretao.’’<br />
Oni su vrijeme trošili u radu za islam i bili<br />
su vakuf ostalim muslimanima.<br />
Fatima bint Abdulmelik je, govoreći o<br />
svom mužu, halifi Omeru ibn Abdul-Azizu,<br />
između ostalog, kazala: “On<br />
je sebe u cijelosti dao muslimanima<br />
i stalno su mu oni bili na<br />
umu. Ako u jednom danu ne<br />
bi ispunio sve njihove zahtjeve,<br />
on bi noć pretvorio u dan i tako<br />
spajao svoje radno vrijeme.’’<br />
Garantirajte mi šestero, ja<br />
vam garantiram Džennet<br />
Nezamisliv je uspjeh na<br />
dunjaluku bez motivacije i jake<br />
želje da se ostvari zacrtani cilj.<br />
Pa, zar postoji bolja motivacija<br />
od toga da kao muslimani<br />
služimo islamu, i zar postoji<br />
jača želja od vjerničke želje da<br />
stekne Allahovo zadovoljstvo<br />
i džennetsku nagradu?! A garancija<br />
za Džennet su vrline<br />
o kojima govorimo i koje je<br />
spomenuo Poslanik, sallallahu<br />
alejhi ve sellem, u sljedećem<br />
hadisu.<br />
Naime, od Ubade ibn<br />
Samita se prenosi da je Poslanik,<br />
sallallahu alejhi ve sellem,<br />
rekao: “Garantirajte mi šestero<br />
ja ću vama garantirati Džennet:<br />
da ćete govoriti samo istinu,<br />
da ćete, kada nešto obećate ispuniti<br />
obećanje, da ćete voditi<br />
brigu o povjerenim emanetima,<br />
da ćete čuvati vaša stidna mjesta, da<br />
ćete obarati pogled i da nećete činiti nasilje<br />
drugim ljudima.’’ (Hadis bilježi imam<br />
Ahmed, a šejh Albani ga je ocijenio kao<br />
hasen – dobar).<br />
Poštenje, poštivanje ugovora i čuvanje<br />
emaneta su osobine iskrenih vjernika i to je<br />
ono po čemu je prepoznatljiv cijeli njihov<br />
život. To su zapravo osobine i odlike islamskog<br />
društva, jer većina poslova među ljudima<br />
uglavnom je vezana za različite vrste<br />
ugovora, političko-diplomatske, kupoprodajne,<br />
itd., i za poštivanje ugovora i držanje<br />
do emaneta. Povjerljivost i poštenje je svo-<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
6
jstvo koje Allah voli i hvali ga u Kur’anu.<br />
Njime se upotpunjava iman, čuva vjera,<br />
čast, ugled i imetak.<br />
U tom smislu je i hadis u kojem je<br />
Poslanik, sallallahu alejhi ve sellem, rekao:<br />
“Istinski vjernik je onaj kojem ljudi mogu<br />
povjeriti svoj imetak i život.’’ (Ibn Madže).<br />
Kad u društvu ima emaneta, onda su<br />
društvene veze zdrave i jake, i to društvo<br />
mora napredovati u svakom pogledu. Na<br />
takvo društvo se spušta Allahova milost i<br />
berićet.<br />
I obrnuto, društvo u kojem fali<br />
poštenje i povjerenje, kao što fali danas, u<br />
konačnici je osuđeno na propast. Omer,<br />
r.a., je govorio: “Nemojte da vas zadivi i<br />
obmane nečija slatkorječivost, već onaj ko<br />
ispunjava emanet i ne napada na tuđu čast,<br />
to je ljudina.’’ (Zuhd Ibnul-Mubarek<br />
, 243.<br />
str.).<br />
Svi Poslanikovi, sallallahu alejhi ve<br />
sellem, ambasadori<br />
Među osobine koje su ključne za uspjeh,<br />
a koje nama danas fale, spada svakako<br />
i ispravno razumijevanje odgovornosti za<br />
poslove i funkcije koje su nam povjerene.<br />
Ukoliko bi napravili usporedbu između<br />
današnjih naprednih država i onih koje<br />
to nisu, vidjeli bi da je osnova napretka<br />
u ispravnom i preciznom razumijevanju<br />
odgovornosti kojoj islam, za razliku od<br />
današnjih muslimana, pridaje izuzetno veliki<br />
značaj.<br />
Kad je riječ o državničkoj odgovornosti,<br />
navest ćemo primjer Muhammeda,<br />
sallallahu alejhi ve sellem, i njegovih ambasadora.<br />
Poznato je da je Poslanik, sallallahu<br />
alejhi ve selelm, imao svoje ambasadore,<br />
koje je slao na različite strane svijeta u razne<br />
države i carevine. Ono što je primjetno<br />
kod izbora ambasadora jeste da su svi bili<br />
iz različitih plemena. Zanimljivo je da je,<br />
naprimjer, od sedam prvih ambasadora,<br />
samo jedan bio iz plemena Kurejš, i to<br />
Abdullah ibn Huzafa. Dok iz Poslanikove,<br />
sallallahu alejhi ve sellem, porodice, Benu<br />
Hašim, nije bilo ni jednog ambasadora.<br />
To nam govori da je Poslanik, sallallahu<br />
alejhi ve sellem, prilikom izbora ljudi na<br />
određene funkcije, gledao na sposobnost, a<br />
ne na podobnost i plemensku pripadnost.<br />
Islam nas uči da se na odgovorna<br />
mjesta postavljaju sposobni i pošteni ljudi,<br />
koji će donijeti korist cijelom društvu, a ne<br />
samo sebi i svojoj porodici. Na opasnost od<br />
nepotizma, korupcije i pronevjere emaneta,<br />
Poslanik, sallallahu alejhi ve sellem, upozorio<br />
je, kako svojom praksom, tako isto<br />
i svojim riječima. Spominje se da je neki<br />
čovjek došao Poslaniku, sallallahu alejhi ve<br />
sellem, i pitao ga: “Allahov Poslaniče, kada<br />
će Sudnji dan?’’ Poslanik, sallallahu alejhi<br />
ve sellem, odgovorio mu je: “Kad nestane<br />
emaneta.’’ “A kad će nestati emaneta?’’,<br />
čovjek je ponovo upitao. “Onda kad ljudi<br />
odgovorne funkcije povjere onima koji ih<br />
nisu dostojni’’, odgovorio je Muhammed,<br />
sallallahu alejhi ve sellem.<br />
Taj uzvišeni islamski princip slijedile<br />
su pravedne halife poslije Muhammeda,<br />
sallallahu alejhi ve sellem. U jednoj predaji<br />
stoji da je halifa Omer, r.a.,<br />
jedanput pozvao blagajnika u<br />
državnoj blagajni, Muajkiba,<br />
dok je kod njega sjedio njegov<br />
sin Asim ibn Omer, pa je<br />
Omer rekao blagajniku: “Znaš<br />
li šta je uradio ovaj pored mene<br />
(pokazujući na svog sina)?<br />
Otišao je u Irak i obavijestio je<br />
tamošnje stanovnike da je on<br />
halifin sin, pa su mu oni dali<br />
poklone u zlatu, srebru, hrani,<br />
i jednu lijepo izrađenu sablju.’’<br />
Asim je na to rekao: “Nisam<br />
to uradio zbog toga, već kad<br />
su oni saznali da sam ja halifin<br />
sin oni su mi dali poklone.’’<br />
Tada je Omer rekao Muajkibu:<br />
“Uzmi sve ovo što je donio i<br />
stavi u državnu blagajnu.’’<br />
Njegov sin je govorio istinu,<br />
ali Omer, r.a., nije dozvolio da mu sin<br />
navikne na raskoš niti da uživa bilo kakve<br />
privilegije samo zato što je halifin sin. Bio<br />
je i ostao skroman i pošten i kao obični<br />
musliman i kao halifa, a mogao je uzeti<br />
iz državne blagajne koliko je htio. Da je<br />
Omer posegnuo za državnim imetkom, to<br />
bi se proširilo na druge. Na taj način bi se<br />
državni imetak trošio u svrhe za koje nije<br />
namijenjen i država bi propala, a narod bi<br />
bio nezadovoljan.<br />
Kako onda mi možemo očekivati napredak<br />
i propseritet u državi koju vode nezasite,<br />
pohlepne i korumpirane duše? I šta<br />
nama znače njihova muslimanska imena<br />
kad je njihov odnos prema emanetu koji<br />
im je povjeren u potpunoj suprotnosti sa<br />
islamom? Kakva je razlika između korumpiranog<br />
političara, doktora, direktora, profesora,<br />
nemuslimana i istog takvog kriminalca<br />
muslimana? Kakva je razlika između<br />
tiranina i zulumćara nemuslimana i tiranina<br />
muslimana? Razlika je samo u imenu<br />
i nacionalnoj (plemenskoj) pripadnosti i<br />
Na kakav se<br />
onda islam<br />
takvi pozivaju<br />
i o kakvom<br />
islamu oni mogu<br />
pričati? O onom<br />
i onakvom<br />
islamu, o<br />
kakvom je<br />
pričao Gadafi,<br />
Mubarek, Ben<br />
Ali, i ostali tirani<br />
koji su svoje<br />
narode u crno<br />
zavili.<br />
ništa više. Suštinske razlike među njima<br />
nema, a suština je da danas kod muslimana<br />
isto kao i kod nemuslimana nema pravde,<br />
poštenja i emaneta. Na kakav se onda islam<br />
takvi pozivaju i o kakvom islamu oni<br />
mogu pričati? O onom i onakvom islamu,<br />
o kakvom je pričao Gadafi, Mubarek, Ben<br />
Ali, i ostali tirani koji su svoje narode u crno<br />
zavili.<br />
S druge strane, gdje je odlučnost kod<br />
onih muslimana koji pri sebi imaju kvalitete<br />
koje smo spomenuli, a sigurno takvih ima<br />
dosta u Bosni i Hercegovini, da u ime Allaha,<br />
radeći za islam i dobrobit muslimana<br />
i svih građana naše države, poduzmu<br />
konkretne korake, prije<br />
svega na političkom, ali i na<br />
ekonomskom planu, kako se<br />
ne bi sve svelo samo na praznu<br />
priču i kritiku koja u konačnici<br />
ne pije vode. Zašto zatvaramo<br />
oči pred vlastitim mahanama i<br />
slabostima i za naše teško stanje<br />
krivimo stalno druge? Kao da<br />
nismo svjesni da time zapravo<br />
našim neprijateljima samo dajemo<br />
dodatnu snagu da nas<br />
savladaju. Zato je neophodno<br />
da prestanemo kukati i kriviti<br />
druge, već da prihvatimo odgovornost<br />
za naš vlastiti život.<br />
Neko je dobro rekao:<br />
“Čovjek ima dva načina da<br />
posjeduje najveću i najljepšu<br />
kuću: prvi je da poruši sve<br />
druge zgrade oko sebe, a drugi je da da<br />
gradi veće zgrade od drugih ljudi. Budimo<br />
od onih koji će uvijek graditi veće,<br />
ljepše i bolje kuće od drugih, a ne od onih<br />
koji će rušiti tuđe da bi njihove kuće bile<br />
‘najveće’.’’<br />
Bodreći sebe i druge muslimane na<br />
rad i žrtvu za Allahovu vjeru, Ibn Kajjim<br />
je govorio: “O ti koji si neodlučan na put<br />
Istine, na kojem se umarao Adem, a.s.,<br />
na kojem je Nuh, a.s., zavapio pomoć,<br />
na kojem je Ibrahim, a.s., bačen u vatru,<br />
na kojem je Ismail, a.s., trebao biti zaklan<br />
kao kurban, na kojem je Jusuf, a.s., bačen<br />
u bunar i zbog kojeg je ostao u zatvoru<br />
dugo godina, na kojem je su ubijeni poslanici<br />
Zekerija, a.s., i njegov sin Jahja,<br />
a.s., na kojem je Ejjuba, a.s., teška nevolja<br />
snašla, na kojem je suze lio Davud, a.s., na<br />
kojem je Isa, a.s., bio izgnan i vrijeđan, na<br />
kojem je Muhammed, sallallahu alejhi ve<br />
sellem, kušao glad, siromaštvo i strah! Pa,<br />
zar ti kao musliman da prevališ isti taj put<br />
u igri i zabavi?!’’<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
7
Hutbe iz tri sveta mesdžida<br />
El-Mesdžidu-l-haram (Časni hram u Mekki)<br />
Oni koji vjernike i vjernice vrijeđaju, a oni to ne<br />
zaslužuju, tovare na sebe klevetu i pravi grijeh<br />
Hatib: Salih Ali Talib<br />
Preveo i sažeo: Semir<br />
Imamović<br />
Svaki musliman<br />
je kod Allaha<br />
zaštićen i ima<br />
svoju vrijednost. Allahov<br />
Poslanik, sallallahu<br />
alejhi ve sellem,<br />
rekao je: “Nestanak<br />
dunjaluka Allahu je<br />
manje važan od prolijevanja<br />
j krvi muslimana.”<br />
Šerijat je došao<br />
sa smjernicama, bontonom,<br />
zakonima i propisima<br />
koji štite i čuvaju sve<br />
ono što je sveto. Ti zakoni i<br />
propisi štite muslimana i od<br />
najmanjeg uznemiravanja,<br />
pa čak i njegove emocije i<br />
osjećaje. Islam je utemeljio<br />
princip bratstva, koji zahtijeva<br />
da se prema bratu po<br />
vjeri čini dobročinstvo i da<br />
ga ne uznemiravamo na bilo<br />
koji način. Uzvišeni Allah<br />
rekao je: Samo su pravi vjernici<br />
braća. (El-Hudžurat,<br />
10.). Poslanik, sallallahu<br />
alejhi ve sellem, rekao je: “Ne zavidite<br />
jedni drugima, nemojte zlonamjerno<br />
podizati cijenu robe, ne namećite se<br />
jedni drugima u kupoprodaji. Budite,<br />
Allahovi robovi, braća! Musliman<br />
je brat drugom muslimanu: ne čini<br />
mu nepravdu, ne omalovažava ga, ne<br />
ostavlja ga na cjedilu. Bogobojaznost<br />
je ovdje” – pa je tri puta pokazao na<br />
svoja prsa. “Čovjeku je dovoljno zla<br />
da prezire svoga brata muslimana.<br />
Svakom muslimanu sveti su život,<br />
imetak i čast drugog muslimana.”<br />
(Muslim). Skrnaviti ovu svetost i nauditi<br />
muslimanu jedan je od najvećih<br />
grijeha. Uzvišeni Allah rekao je: Oni<br />
koji vjernike i vjernice vrijeđaju, a oni<br />
to ne zaslužuju, tovare na sebe klevetu i<br />
pravi grijeh. (El-Ahzab, 58.). Zločin i<br />
grijeh su još veći ako je uznemiravanje<br />
usmjereno prema Allahovim odabranim<br />
robovima. U hadisi-kudsijju koji<br />
se prenosi od Poslanika, sallallahu alejhi<br />
ve sellem, stoji da je Uzvišeni rekao:<br />
“Ko uznemiri Moga prijatelja, Ja mu<br />
objavljujem rat.” (Buharija). Poslanik,<br />
Onaj ko bude<br />
istraživao<br />
mahane<br />
svoga brata<br />
muslimana,<br />
Allah će<br />
istraživati<br />
njegove<br />
mahane, a<br />
kome Allah<br />
bude istraživao<br />
mahane,<br />
osramotit će ga<br />
čak i u njegovoj<br />
kući.<br />
sallallahu alejhi ve sellem, je<br />
upitan: “Koji musliman je<br />
najbolji?” Rekao je: “Onaj<br />
od čijeg su jezika i ruku sigurni<br />
(mirni) drugi muslimani.”<br />
Uznemiravanjem se<br />
smatra da im pričinjavamo<br />
neugodnosti na putu, na<br />
ja vnim mjestima, tako što<br />
ćemo bez ikakvog poštovanja<br />
i obzira bacati i ostavljati<br />
otpatke. Islam zabranjuje<br />
da se uznemirava i onaj ko<br />
živi pod zaštitom islamske<br />
države, a kamoli da se uznemirava<br />
vjernik – musliman. U najgori<br />
oblik uznemiravanja muslimana spada<br />
psovanje, grdnja, ogovaranje, prenošenje<br />
tuđih riječi i kaljanje časti.<br />
Uzvišeni Allah rekao je: ...i kad ste to<br />
jezicima svojim prepričavati stali i kad<br />
ste na sva usta govorili ono o čemu niste<br />
ništa znali, vi ste to sitnicom smatrali,<br />
ali je ono Allahu krupno. (En-Nur,<br />
15.). Prenosi Ibn Omer da se jednom<br />
prilikom Poslanik, sallallahu alejhi ve<br />
sellem, popeo na minber i povišenim<br />
glasom rekao: “O skupino onih koji<br />
su svojim jezicima povjerovali, a iman<br />
u njihova srca još nije ušao! Ne uznemiravajte<br />
muslimane, ne sramotite ih<br />
i ne tragajte za njihovim mahanama,<br />
jer onaj ko bude istraživao mahane<br />
svoga brata muslimana, Allah će istraživati<br />
njegove mahane, a kome Allah<br />
bude istraživao mahane, osramotit će<br />
ga čak i u njegovoj kući.” Prenosi se da<br />
je Ibn Omer jednom prilikom pogledao<br />
u Kabu i rekao: “O kako si velika<br />
i sveta, ali vjernik je svetiji od tebe.”<br />
(Tirmizi sa sahih senedom).<br />
El-Mesdžidu-n-nebevijj<br />
(Poslanikov mesdžid u Medini)<br />
“Sitni’’ grijesi<br />
velikih posljedica<br />
Preveo i sažeo: Amir Durmić<br />
Uzvišeni Allah voli one<br />
koji su Mu pokorni a<br />
prezire one koji su Mu<br />
nepokorni. Poslanik, s.a.v.s., rekao<br />
je: “Allah je ljubomoran, a Njegova<br />
ljubomora nastaje kada vjernik čini<br />
ono što mu je On zabranio.” (Buhari).<br />
Grijesi čovjeku pričinjavaju veliku<br />
štetu i na njega ostavljaju jako<br />
loše posljedice. Oni liče otrovu koji<br />
razara čovječije tijelo i uništava njegovo<br />
tkivo. Grijeha ima više vrsta,<br />
od onih koji ga izvode iz islama i<br />
uvode u nevjerstvo, preko onih koje<br />
se ubrajaju u velike grijehe ali ga ne<br />
izvode iz islama do onih koji su ispod<br />
tog nivoa. Neki od tih grijeha<br />
su naizgled vrlo “sitni” i čovjek ih<br />
počini u vrlo kratkom vremenu i<br />
uz vrlo malo truda i napora, međutim,<br />
kazna koja je obećana za<br />
njih je ogromna i njihovog počinitelja<br />
vrlo lahko može strovaliti u<br />
vatru džehennemsku. Jezik je jedan<br />
od glavnih alata kojim se najčešće<br />
čini ova vrsta grijeha. Ovdje<br />
nabrajamo neke: Pobožno dozivanje<br />
nekoga drugog mimo Allaha,<br />
bez obzira radilo se o idolima ili<br />
umrlim osobama: Ko je u većoj zabludi<br />
od onih koji se, umjesto Allahu,<br />
klanjaju onima koji im se do<br />
Sudnjeg dana neće odazvati i koji<br />
su prema njihovim molbama ravnodušni.<br />
(El-Ahkaf, 5); Ismijavanje i<br />
omalovažavanje islama i njegovih<br />
svetinja: Reci: “Zar se niste Allahu<br />
i riječima Njegovim i Poslaniku<br />
Njegovu rugali? Ne ispričavajte se!<br />
Jasno je da ste nevjernici, a tvrdili<br />
ste da ste vjernici…” (Et-Tevbe,<br />
65.-66.); Bavljenje magijom i sihirima:<br />
Rekao je Poslanik, s.a.v.s.:<br />
“Nama ne pripada onaj ko se bavi<br />
sihirom niti onaj u čije ime se sihr<br />
spravlja.” (Bezzar); Proricanje sudbine:<br />
Uzvišeni Allah je pojedinosti<br />
sudbine i Njegovog određenja<br />
učinio nepoznatim čak i Njegovim<br />
melekima: Reci: “Niko, osim<br />
Allaha, ni na nebu ni na Zemlji, ne<br />
zna što će se dogoditi; i oni ne znaju<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
8
El-Mesdžidu-l-aksa (Kuds)<br />
Zar se ne stidimo Allaha?!<br />
Jezik je jedan<br />
od glavnih<br />
alata kojim<br />
se najčešće<br />
čini ova vrsta<br />
grijeha. Ovdje<br />
nabrajamo<br />
neke: Pobožno<br />
dozivanje<br />
nekoga<br />
drugog mimo<br />
Allaha, bez<br />
obzira radilo<br />
se o idolima<br />
ili umrlim<br />
osobama.<br />
kada će oživljeni<br />
biti.” (En-Neml,<br />
65.). Svako onaj<br />
ko vjeruje da je<br />
istina ono što na<br />
bilo koji način<br />
proriču vračari,<br />
proroci i slični<br />
šarlatani, takav<br />
je uznevjerovao i<br />
kufr učinio. Rekao<br />
je Poslanik,<br />
s.a.v.s.: “Ko ode<br />
vračaru i povjeruje<br />
u ono što<br />
on govori, takav<br />
je porekao ono<br />
što je objavljeno<br />
Mu hammedu.”<br />
(Ebu Davud). Ako bude i spašen<br />
od ovih grijeha koje je tako lahko<br />
i jednostavno učiniti a koji čovjeka<br />
izvode iz vjere, šejtan ga često<br />
navede da učini druge grijehe koji<br />
nisu na nivou nevjerstva, ali koji<br />
su također vrlo opasni. I ovdje je<br />
jezik ponovno glavno sredstvo kojim<br />
čovjek samog sebe upropaštava.<br />
Tu prije svega spada vrijeđanje<br />
i omalovažavanje brata muslimana,<br />
kao i njegovo ogovaranje što<br />
se ubraja u velike grijehe. Rekao je<br />
Uzvišeni: … i ne ogovarajte jedni<br />
druge! Zar bi nekome od vas bilo<br />
drago da jede meso umrloga brata<br />
svoga – a vama je to odvratno…<br />
(El-Hudžurat, 12.). Isto tako,<br />
tu ubrajamo psovanje muslimana,<br />
njegovo proklinjanje, vrijeđanje,<br />
potvaranje za grijehe ili<br />
nevjerstvo, pričanje laži s ciljem<br />
nasmijavanja drugih, izmišljanje<br />
snova te njihovo pričanje drugima<br />
tvrdeći da je uistinu sanjao nešto<br />
tako, traženje materijalne pomoći<br />
od drugih bez neke velike potrebe,<br />
prisluškivanje tuđih razgovora<br />
znajući da oni s time nisu zadovoljni<br />
itd.<br />
Hatib: Jusuf Ebu Senine<br />
Preveo i sažeo: Esad<br />
Mahovac<br />
Allahovi<br />
A<br />
robovi,<br />
Aprisjetite se Al-<br />
Alahove blagoda-<br />
ti prema vama kada vas je<br />
odabrao da na ovom svetom<br />
mjestu Njemu ibadet<br />
činite i da čuvate ovu zemlju.<br />
Opravdajte ukazanu vam počast<br />
i zahvaljujte Allahu kroz činjenje<br />
dobrih djela i istinski stid od Allaha.<br />
Sa minbera Allahova Poslanika, sallallahu<br />
alejhi ve sellem, Ebu Bekr,<br />
radijallallahu anhu, obraća se ljudima<br />
i poziva ih na stid od Allaha,<br />
pa kaže: “O ljudi, istinski se Allaha<br />
postidite. Tako mi Allaha, zaista ja<br />
kada želim da obavim svoju potrebu<br />
prekrijem glavu odjećom iz stida od<br />
svoga Gospodara.” Osman, radijallahu<br />
anhu, koji je dane provodio u postu<br />
a noć u plaču i namazu, i pored<br />
svojih velikih djela mnogo se stidio<br />
Allaha. Allahov Poslanik, sallallahu<br />
alejhi ve sellem, je rekao: “Od svih<br />
mojih sljedbenika najveći stid ima<br />
Osman b. Affan.” Naši najbogobojazniji<br />
prethodnici imali su stid od<br />
Allaha, a šta bi tek trebali reći za one<br />
čija su djela poput naših?! Kako bi se<br />
Allaha trebali stidjeti oni koji u Siriji<br />
ubijaju nedužne muslimane, ženu i<br />
Naši<br />
neprijatelji<br />
žele da<br />
zaboravimo<br />
svoju Knjigu,<br />
svoju historiju<br />
i tradiciju, a da<br />
zauzvrat učimo<br />
ono što pripada<br />
njima.<br />
djecu?! Takvim, kao i onim<br />
koji u ćutnji sve to posmatraju,<br />
poručujem: stidite<br />
se Allaha i stidite se svojih<br />
djela. Allahovi robovi, iako<br />
smo sićušni i bespomoćni,<br />
ipak u našim je rukama<br />
najjače oružje koje često<br />
zaboravimo upotrijebiti.<br />
Allah Uzvišeni kaže: Molite<br />
me i Ja ću vam se odazvati.<br />
Ne dozvolite da prođe i jedan momenat,<br />
a posebno zadnja trećina noći, a<br />
da ne dovite za svoju braću čija se krv<br />
danas prolijeva u Siriji i drugim mjestima.<br />
Molite Allaha da ih nahrani,<br />
sačuva i oslobodi iz ropstva Allahovih<br />
neprijatelja.<br />
Allahovi robovi, zar stanje u koje<br />
smo se doveli ne nalaže da se postidimo<br />
Allaha i vratimo Njegovoj Knjizi<br />
koju smo napustili. Naši neprijatelji<br />
žele da zaboravimo svoju Knjigu,<br />
svoju historiju i tradiciju, a da zauzvrat<br />
učimo ono što pripada njima.<br />
Još veće je zlo što među nama samim<br />
ima onih koji otvoreno služe neprijateljskom<br />
sistemu i bore se protiv svoje<br />
braće. I nemojte zaboraviti da naša<br />
borba neće prestati, jer Allah Uzvišeni<br />
kaže: Oni će se neprestano boriti<br />
protiv vas da vas odvrate od vjere vaše,<br />
ako budu mogli. (El-Bekare, 217.).<br />
Zato mi moramo imati jedinstvene<br />
i čvrste redove i slogu među sobom.<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
9
Polumjesec<br />
Medijske struje u BiH<br />
Otkad postoji FTV njen<br />
gospodar je SDP, tako<br />
je bilo i tako će ostati,<br />
sve dok to želi Zlatko<br />
Lagumdžija<br />
Krajina<br />
Fikret Abdić: Tata međubošnjačkog krajiškog rata<br />
Ovih dana obilježena je deveta<br />
godišnjica preseljena na ahiret<br />
generala Mehmeda Alagića, heroja<br />
odbrane Bosne i Hercegovine i poslijeratne<br />
obnove života u Krajini.<br />
Rijetki su oni koji se danas sjećaju velikih<br />
djela rahmetli Mehmeda Alagića.<br />
Umjesto sjećanja na velikog heroja<br />
odbrane BiH, Krajina ovih dana najviše<br />
priča o ratnom zločincu Fikretu<br />
Abdiću koji je ovih dana oslobođen<br />
iz zatvora u Hrvatskoj. To su apsurdi<br />
bosanskohercegovačke stvarnosti.<br />
Ratni zločinci još uvijek imaju ogroman<br />
utjecaj na kreiranje javnog mnijenja<br />
i podsticanje novih mržnji prema<br />
Bosni i Hercegovini i Bošnjacima.<br />
Ratko Mladić, Radovan Karadžić,<br />
Fikret Abdić, Dobrica Ćosić i drugi<br />
još uvijek vode svoje ratove protiv naše<br />
zemlje. Fikret Abdić danas je nemoćni<br />
starac, međutim dok god je živ on će<br />
biti uvijek tata ratnih zločina i zločinačkih<br />
namjera prema BiH.<br />
Mnogo se medijske prašine<br />
podiglo ovih dana<br />
oko objavljenog video priloga<br />
u kojem Zlatko Lagum džija,<br />
predsjednik SDP-a daje instrukcije<br />
Darijanu Babiću,<br />
voditelju Dnevnika Federalne<br />
televizije kako da uredi prilog<br />
o pres konferenciji koju je Lagumdžija<br />
prethodno održao.<br />
Navedeni događaj je najočitiji<br />
primjer kako i koliko SDP<br />
suvereno vlada Federalnom<br />
televizijom. Iako je navedeni<br />
događaj izazvao žestoke reakcije<br />
brojnih novinara u Bosni<br />
i Hercegovini, ne treba nas<br />
čuditi to što SDP gospodari<br />
Federalnom televizijom. Moramo<br />
biti svjesni da je SDP<br />
danas vlast i da kao takvi<br />
imaju dovoljnu moć da vladaju<br />
bilo kojim medijem. Uostalom,<br />
SDP je suvereno vladao<br />
Federalnom televizijom još<br />
dok je bio neuticajna opozicija.<br />
Otkad postoji FTV njen<br />
gospodar je SDP. Tako je bilo<br />
i tako će ostati, sve dok tako<br />
želi SDP.<br />
Ruska ambasada u Sarajevu<br />
Harčenko je pravi ruski dobrovoljac, samo što umjesto<br />
vojne uniforme nosi diplomatsko odijelo<br />
Ambasador Ruske Federacije u BiH<br />
AAleksandar Bocan-Harčenko po-<br />
Anovo se otvoreno stavio na stranu<br />
Republike Srpske kada je ovih dana, bez<br />
imalo diplomatskog uvijanja, izjavio da<br />
Srebrenici ne treba davati poseban status<br />
za naredne lokalne izbore u Bosni i<br />
Hercegovini. Ovim činom ambasador<br />
Harčenko je još jednom podsjetio bosanskohercegovačku<br />
javnost kakve su mu<br />
namjere prema našoj zemlji a naročito<br />
prema Bošnjacima. Kada se sabere sav<br />
ambasadorski učinak Aleksandra Bocan-<br />
Harčenka u odbrani srpskih ciljeva a na<br />
štetu Bosne i Hercegovine iz nebesa se<br />
vidi da je Harčenko pravi ruski dobrovoljac,<br />
koji umjesto vojne uniforme nosi<br />
diplomatsko odijelo.<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
10
Velikosrpska politika<br />
Zloćko Ćosić<br />
Ovih dana u Beogradu<br />
je promovirana nova<br />
knjiga jg velikosrpskog ideologa<br />
Dobrice Ćosića pod<br />
nazivom “Bosanski rat”.<br />
Ova knjiga će krajem<br />
marta biti promovirana<br />
u Narodnoj i univerzitetskoj<br />
biblioteci Republike<br />
Srpske u Banjaluci. Ne<br />
treba biti previše informiran<br />
pa znati da je i ova<br />
Ćosićeva knjiga prepu-<br />
na laži i prevara. Ko ne<br />
zna o kakvom se zločinačkom<br />
umu radi, te ko<br />
bi ga doživljavao prema<br />
imenu Dobrica lahko bi<br />
se prevario. Mi Bošnjaci<br />
ćemo dugo pamtiti ovo<br />
ime. Zbog svih zločina<br />
koje je naš narod pretrpio p<br />
od Ćosićevih sljedbeni-<br />
ka Bošnjaci bi ga ubuduće<br />
trebali preimenovati u<br />
Zloćka Ćosića.<br />
Foto islamneta<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
11<br />
Sarajevo<br />
Dok je SDP na vlasti<br />
nijedna Bošnjakinja<br />
više neće moći biti na<br />
direktorskoj poziciji JU<br />
“Djeca Sarajeva”<br />
Vlada Kantona Sarajevo dala<br />
je saglasnost Upravnom odboru<br />
JU Djeca Sarajeva da se<br />
Mirjana Jovanović-Halilović,<br />
diplomirani psiholog, imenuje<br />
za direktoricu ove ustanove.<br />
Mirjana Jovanović Halilović<br />
je osvojila isti broj bodova kao<br />
Vasva Jajetović, koja je bila na<br />
funkciji vršiteljice dužnosti direktora<br />
JU “Djeca Sarajeva”<br />
nakon smjene bivše direktorici<br />
JU “Djeca Sarajeva” Arzije<br />
Mahmutović. Nakon što su imale<br />
isti broj bodova Upravni odbor<br />
JU “Djeca Sarajeva” izabrao je<br />
Mirjanu Jovanović – Halilović.<br />
Kada se uzme u obzir da Mirjana<br />
Jovanović-Halilović nema iskustva<br />
s radom u ovakvoj ustanovi,<br />
odnosno kad se uzme u obzir<br />
ogromno iskustvo Vasve Jajetović,<br />
nekako je nelogično da Upravni<br />
odbor JU “Djeca Sarajeva” svoj<br />
glas da osobi koja zbog iskustva<br />
ima manje kvaliteta od Vasve<br />
Jajetović. Međutim, za sarajevsku<br />
ateističku vlast oličenu u<br />
SDP-u najvažniji kvalitet Mirjane<br />
Jovanović – Halilović izgleda je<br />
njeno ime. SDP-u je očito bilo<br />
važno da ovom institucijom više<br />
ne upravljaju Vasve, Arzije ili<br />
neke druge Bošnjakinje.
Solo Fahir, predsjednik Džematskog odbora Piljužići<br />
Nadamo se, uz Allahovu pomoć,<br />
da će se ovo brzo završiti<br />
Šta je istina o dešavanjima<br />
u Piljužićima, kako<br />
je nastao problem sa<br />
imamom, uloga Federalne<br />
televizije u širenju<br />
neistina o Piljužićima, ima<br />
li vehabija u Piljužićima,<br />
pitanja su na koja<br />
odgovore tražimo od<br />
Solo Fahira, predsjednika<br />
Džematskog odbora<br />
Piljužići<br />
Razgovarao: Ezher Beganović<br />
Piljužići kod Tešnja danas<br />
su jedno od najpoznatijih<br />
bosanskohercegovačkih<br />
sela. Zahvaljujući Federalnoj televiziji<br />
ovo selo je poznato u cijeloj<br />
regiji. Nažalost, spomenuta FTV je<br />
Piljužiće ciljano predstavila u veoma<br />
negativnom svjetlu. U želji da<br />
javnosti pružimo priliku da čuju i<br />
drugu stranu i istinu o dešavanjima<br />
u Piljužićima razgovaramo sa Solo<br />
Fahirom, predsjednik Džematskog<br />
odbora Piljužići.<br />
Za početak recite nam nešto više<br />
o džematu Piljužići?<br />
Solo Fahir: Piljužići kao mjesna<br />
zajednica općine Tešanj broji oko<br />
2.500 (dvije hiljade i petsto) stanovnika,<br />
od toga broja skoro svi su članovi<br />
džemata Piljužići. Naš džemat je<br />
star stoljećima. Današnja struktura<br />
džemata je veoma napredna, vjerski<br />
život u džematu Piljužići je također<br />
usklađen sa tradicijom. U našem džematu<br />
imamo veliki broj obrazovanih<br />
kadrova iz svih oblasti. Imamo doktore<br />
nauka, zatim danas imamo oko<br />
70 (sedamdeset) osoba koje su u<br />
procesu sticanja fakultetskih diploma.<br />
Pored toga u džematu se nalazi<br />
značajan broj bizmismena. U našem<br />
džematu imamo značajan broj osoba<br />
sa visokom vjerskom naobrazbom sa<br />
završenim medresama, fakultetima,<br />
doktoratima, te zbog svega navedenog<br />
prema kategorizaciji džemat spada u<br />
prvu kategoriju.<br />
Kako funkcionira vaš džematski<br />
odbor?<br />
Solo Fahir: Džematski odbor je<br />
maksimalno ozbiljno shvatio svoju<br />
dužnost i obavezu. Mi smo na posljednim<br />
izborima (10.12.2010. god.)<br />
dobili snažnu podršku džematlija. Tu<br />
podršku smo shvatili kao svoj emanet<br />
i od prvog dana prihvatili smo se posla.<br />
Naši prethodnici, raniji džematski odbori,<br />
su radili mnogo i mi nastavljamo<br />
gdje su oni stali. Neka ih Allah, dž.š.,<br />
nagradi za njihov trud i rad.<br />
E sada, kako je nastao problem sa<br />
imamo u džematu?<br />
Solo Fahir: Problem sa<br />
imamom u našem džematu<br />
traje već nekoliko godina.<br />
Mnogo prije nas, raniji džematski<br />
odbori su imali problema<br />
sa imamom. Ti problemi<br />
su bili različite prirode.<br />
Prije svega on nije poštovao<br />
niti uvažavao svoje saradnike.<br />
Sa zadnja 3 (tri) predsjednika<br />
džemata on ne komunicira,<br />
ne dozvoljava da mu se sugeriše,<br />
te je sebe smatrao iznad<br />
Džematskog odbora. Ta ista<br />
praksa u njegovom radu je<br />
nastavljena i kada je izabran<br />
novi Džematski odbor na<br />
čelu sa mnom. Svaki prekid<br />
saradnje sa novim Džematskim<br />
odborom nastao je kada<br />
smo na zahtjev MIZ-a Tešanj<br />
ukinuli honorar po mektepskim<br />
punktovima imamu<br />
isplaćivan nepravilno i nezasluženo.<br />
Shvatili smo da je<br />
imam prepreka razvoju našeg džemata.<br />
Izloženi strahu od mogućih incidenata,<br />
ali i poniženju koje nam priređuje imam,<br />
posljedice ovakvog stanja ispaštaju djeca<br />
jer ne pohađaju mektepsku pouku ali i<br />
džematlije koje ne žele da klanjaju za<br />
ovakvim imamom.<br />
Koje su vaše glavne zamjerke na<br />
rad imama?<br />
Solo Fahir: U odgovoru na prethodno<br />
pitanje rekao sam da je svim<br />
džematskim odborima bilo teško raditi<br />
Nažalost FTV<br />
je u našem<br />
slučaju bila<br />
neprofesionalna<br />
i nedorasla<br />
našem<br />
problemu. Od<br />
ukupno do<br />
sada 9 (devet)<br />
priloga samo<br />
je jedan bio<br />
objektivan. Svi<br />
ostali prilozi su<br />
bili jednostrani<br />
i uticali su na<br />
pogoršanje<br />
stanja. Time je i<br />
u našem slučaju<br />
FTV pokazala<br />
islamofobičnost.<br />
s njim. Međutim, treba reći da su probleme<br />
sa njim imale i brojne džematlije.<br />
Glavne zamjerke na njegov rad bile<br />
su zbog:<br />
a) narušavanja međuljudskih<br />
odnosa;<br />
b) loših rezultata u mektepskoj<br />
nastavi;<br />
c) zbog nasilja u radu sa djecom;<br />
d) nepoštivanja institucija IZ-e;<br />
e) propusta u radu i nedoličnog<br />
ponašanja;<br />
f) loše vođene evidencije džemata;<br />
g) nekorištenja cjenovnika vanrednih<br />
usluga imama;<br />
h) neodgovarajuće stručne spreme.<br />
Konkretno govoreći vrlo<br />
često je vrijeđao džematlije<br />
ružnim nadimcima, zatim<br />
vrlo često raznim prijetnjama,<br />
koje ne dolikuju jednom<br />
imamu. Pored toga naš<br />
džemat je sa jakom vjerskom<br />
tradicijom dugo godina, ali<br />
uprkos tome mi nemamo<br />
tradicionalni mevlud niti Še-<br />
hidski mevlud. Ostvaruje loše<br />
rezultate u učenju djece. Naš<br />
džemat je po rezultatima u<br />
mektebu među zadnjima na<br />
području tešanjskog džemata.<br />
Nije mu strano da djecu<br />
zlostavlja i da je dijete završilo<br />
na hirurgiji. Pored navedenog,<br />
on se toliko osilio da je<br />
sa mimbere govorio: “Ja sam<br />
vaš reis”. Ovo je samo dio problema<br />
zbog čega je Džematski<br />
odbor nezadovoljan radom<br />
ovog imama, a treba reći da<br />
svoje nezadovoljstvo njegovim<br />
radom je ranije izražavao i Glavni<br />
imam MIZ-a Tešanj. U nekoliko<br />
navrata izricane su mu odgojno-disciplinske<br />
mjere. Međutim, sve to nije<br />
bilo dovoljno za njega i kap je prelila<br />
čašu. Džematski odbor je većinom glasova<br />
izrazio nezadovoljstvo njegovim<br />
radom i pokrenuo prema MIZ-u Tešanj<br />
proceduru za njegovo razriješenje.<br />
MIZ Tešanj je prihvatio naš zahtjev<br />
i procedura za njegovo razriješenje je<br />
pokrenuta (28.02.2011god).<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
12
Kako je tekao odgojno – disciplinski<br />
postupak protiv imama<br />
Ahmed ef. Omerbašića?<br />
Solo Fahir: Mi smo u Džematskom<br />
odboru izglasali nepovjerenje<br />
prema ovom imamu i uputili MIZ-e<br />
Tešanj, koji je jednoglasno prihvatio<br />
naš zahtjev i prvobitno mu ponudio<br />
3 (tri) prijedloga rješenja: a) Premještaj<br />
u drugi džemat; b) Nudilo mu se<br />
nekoliko plata unaprijed i da on sebi<br />
sam traži novi džemat; c) Disciplinska<br />
komisija. Imam našeg džemata<br />
je izabrao treće rješenje. Disciplinska<br />
komisija mu je oduzela Dekret<br />
za džemat Piljužiće. Nakon što je<br />
odbio da sprovede odluku Islamske<br />
zajednice dana 20.01.2012. god. od<br />
strane Rijaseta trajno mu je oduzet<br />
Dekret, zbog toga što je svojim negativnim<br />
djelovanjem unio razdor<br />
u džemat Piljužići i omeo rad organa<br />
IZ-e. Time je potvrdio naše ranije<br />
navode da on ne trpi i ne uvažava<br />
instituciju. Kako god nije trpio i<br />
poštovao džematske odbore, on danas<br />
tako isto ne poštuje ni MIZ-e<br />
Tešanj, ni muftiju ni Rijaset u BiH<br />
kao ni našeg vrhovnog poglavara, dr.<br />
Mustafu ef. Cerića.<br />
Federalna televizija uporno prikazuje<br />
da Ahmed ef. Omerbašić ima<br />
podršku džematlija, je li to tako?<br />
Solo Fahir: Tačno je da ga podržava<br />
jedan manji broj džematlija<br />
sa kojima on manipuliše. Riječ je o<br />
ženama i djeci koje on forsira i stavlja<br />
ispred sebe i na taj način zloupotrebljava<br />
iste. Sve to radi sa osobama<br />
koje nisu upućene u njegov nerad, sa<br />
osobama koje ne razumiju srž problema.<br />
Sramno je i za svaku je osudu<br />
način kako on to radi. U našoj<br />
BiH, to je dosad neviđeno da se na<br />
takav način isturaju žene i djeca i da<br />
se time šalje ružna slika o nama. Nikada<br />
se na ovakav neadekvatan način<br />
nije desilo da u ovako ozbiljan problem<br />
budu uključena i manipulisana<br />
djeca. U zadnjem prilogu FTV-e čak<br />
su djeca korištena kao taoci i organizacije<br />
za zaštitu prava djece bi trebale<br />
da reaguju i da osude ovakav čin.<br />
Kakva je po vama stvarna uloga<br />
Federalne televizije u cijelom ovom<br />
problemu?<br />
Solo Fahir: Nažalost FTV je u<br />
našem slučaju bila neprofesionalna i<br />
nedorasla našem problemu. Od ukupno<br />
do sada 9 (devet) priloga samo je<br />
jedan bio objektivan. Svi ostali prilozi<br />
su bili jednostrani i uticali su na pogoršanje<br />
stanja. Time je i u našem slučaju<br />
FTV pokazala islamofobičnost. Smatramo<br />
da nije bilo potrebe za tolikim<br />
brojem priloga kao i to da su oni bili<br />
huškački. Prvo su izvještavali o vehabizmu,<br />
a onda o umiješanosti politike.<br />
Tako da se može zaključiti da je uloga<br />
FTV-a bila kontraproduktivna, da nije<br />
doprinosila rješavanju problema, nego<br />
je samo dezinformisala kako domaću<br />
tako i širu javnost. Time je FTV izgubila<br />
svoj ugled i njihovo izvještavanje<br />
ne prihvata se ozbiljno.<br />
Jeste li optimista da će se ovaj<br />
problem u Piljužićima uskoro privesti<br />
kraju?<br />
Solo Fahir: Naravno, imamu je<br />
oduzet Dekret i on je završio svoju priču.<br />
Da je slušao glas razuma, da je slušao<br />
Džematski odbor, glavnog imama,<br />
U Piljužićima nema vehabija,<br />
FTV kroz priču o vehabizmu<br />
laže javnost<br />
FTV u svojim prilozima izvještava<br />
da vehabije pokušavaju preoteti<br />
džamiju u Piljužićima, je li to istina<br />
i ima li vehabija u vašem džematu?<br />
Solo Fahir: To nema veze sa našom<br />
realnošću. Kakve vehabije, to je<br />
samo izgovor, te se priča o vehabizmu<br />
koristi samo kao maska, jer to je<br />
muftiju i Rijaset do ovog problema ne<br />
bi ni došlo. Međutim, on je radio po<br />
svom hiru i umjesto da bude u društvu<br />
čestitih Allahovih robova, imama, hatiba,<br />
mualima, on je sebi za vođu izabrao<br />
šejtana prokletog i zato me čudi<br />
njegova nehumana uloga u svemu do<br />
sada, kao i to kako će se sve završiti.<br />
Naša obaveza je animirati džematlije<br />
da uzmu aktivno učešće u kreiranju<br />
povoljne situacije u džematu. U toku<br />
je sudski proces kojim se želi zabraniti<br />
pristup razriješenom imamu vjerskim<br />
objektima u džematu tako da se nadamo,<br />
uz Allahovu pomoć, da će se ovo<br />
brzo završiti.<br />
dana priča koja lahko prolazi i služi<br />
za razne zloupotrebe i manipuliranje.<br />
Priča o vehabizmu je pogodna<br />
da se optuži neko i da bude osuđen,<br />
ali i zato da se prikrije nerad. U<br />
našoj MZ-i u kojoj su prisutne sve<br />
političke stranke (SDA, SDP, BPS,<br />
SZBiH) jednoglasno je donešen stav<br />
da u Piljužićima nema nikakvih<br />
vehabija, sa čime su upoznate naše<br />
institucije vlasti. To je prava istina.<br />
Dakle FTV kroz priču o vehabizmu<br />
laže javnost, time nanosi štetu svim<br />
Bošnjacima.<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
13
Politika i društvo<br />
Kuda ide Mostar<br />
Mostar je klju<br />
ljuč Bosne i Hercegovin ercegovine<br />
Određivanje statusa Grada<br />
Mostara najvažnija je<br />
politička tema u Bosni<br />
i Hercegovini. Ako se<br />
udovolji volji mostarskih<br />
Hrvata, Bošnjaci će teško<br />
opstati u ovom dijelu<br />
BiH. O ovoj važnoj temi<br />
za Saff piše Adis Zilić,<br />
profesor historije i vijećnik<br />
u Gradskom vijeću Grada<br />
Mostara<br />
Piše: Adis Zilić<br />
Neposredno<br />
N<br />
pred predstoje-<br />
Nće lokalne izbore ponovo je<br />
Naktualizirano pitanje statusa<br />
Grada Mostara zahvaljujući odluci<br />
Ustavnog suda, kojom je rečeno da pojedine<br />
odredbe nametnutog statuta Grada<br />
nisu ustavne. Odmah na početku ovoga<br />
teksta treba istaći da je po pitanju statusa<br />
Mostara Međunarodna zajednica<br />
učinila presedan u dosadašnjoj praksi,<br />
dopuštajući bosanskohercegovačkim<br />
sudovima preispitivanje odluke Visokog<br />
predstavnika. Bitna odlika intelektualca<br />
jeste da razmišlja i širi svoje misli, a odgovornost<br />
je utoliko veća ukoliko se radi<br />
o izabranom zvaničniku u Gradskom vijeću<br />
Grada Mostara, kao što je slučaj sa<br />
autorom teksta. Da bi čitaoci bolje razumjeli<br />
problematiku u gradu na Neretvi,<br />
nužno je u najkraćim crtama upoznati<br />
ih sa zbivanjima u proteklih dvadesetak<br />
godina.<br />
Visoki predstavnik Paddy Ashdown<br />
I pored teških razaranja, dvostruke<br />
agresije i velikih žrtava u Mostaru tokom<br />
rata, grad je odbranjen. Tokom mirovnih<br />
pregovora njegov status ugrađen je<br />
u Vašingtonski i Dejtonski mirovni sporazum.<br />
Poslijeratni Mostar imao je šest<br />
općina, te su ga kao takvog prihvatile<br />
zainteresirane strane kroz Prijelazni (tzv.<br />
Košnikov) statut. Tadašnje uređenje Gra-<br />
da Mostara dozvoljavalo je ravnomjeran<br />
razvoj svih nekadašnjih općina, bez<br />
ikakvih uvjetovanja. Najbolji primjer za<br />
to je bivša općina Sjever, sada Gradsko<br />
područje, nekada najuspješnija općina<br />
u BiH, a danas Gradsko područje<br />
koje se od 2004. godine<br />
više ne razvija. Bošnjaci<br />
su bez problema dolazili i na<br />
čelnu poziciju gradonačelnika<br />
ili dogradonačelnika na nivou<br />
Grada, zbog ustaljenog pravila<br />
rotacije svake dvije godine.<br />
Od 2004. godine stanje se<br />
mijenja nagore. Visoki predstavnik<br />
Paddy Ashdown nameće<br />
sadašnji statut Grada,<br />
koji nakon toga nikad nije<br />
usvojen u Gradskom vijeću.<br />
Nametnut je protivno političkoj<br />
volji Bošnjaka, uz iskazano<br />
nezadovoljstvo Hrvata.<br />
Krajnje je licemjerna izjava<br />
aktuelnog Visokog predstavnika<br />
Valentina Inzka, koju je<br />
dao prije nekoliko dana, kako<br />
nametnuti statut “nije prihvatila<br />
samo jedna stranka”. Pri<br />
tom je zanemario činjenicu<br />
da “samo jedna stranka” (radi<br />
se o SDA) okuplja oko sebe<br />
apsolutnu većinu biračkog<br />
tijela Bošnjaka u Mostaru.<br />
Ipak, sadašnji statut sprječava<br />
dominaciju jednog naroda<br />
nad drugim, što jasno stoji u<br />
njegovoj preambuli i on je, u<br />
biti, kompromis, što je i bio<br />
zaključak Vijeća za implementaciju<br />
mira. Posmatrano<br />
kroz prizmu mirovnih sporazuma,<br />
Mostar je postao dio<br />
rješenja, a ne problema.<br />
Kako je vrijeme odmicalo,<br />
od 2004. godine do<br />
danas, pokazalo se kako Međunarodna<br />
zajednica nije bila<br />
iskrena u svom odnosu prema<br />
Mostaru. Klub Hrvata<br />
u Gradskom vijeću pokreće<br />
2009. godine proceduru preko<br />
Kluba Hrvata u Domu<br />
naroda, u cilju izmjene statuta,<br />
želeći time osigurati<br />
svome narodu dominaciju<br />
nad Mostarom u političkom,<br />
ekonomskom i svakom drugom<br />
smislu. I Međunarodna<br />
zajednica ide u tom pravcu,<br />
želeći time riješiti tzv. hrvatsko<br />
pitanje u BiH. Stalno<br />
Stalno se,<br />
naime, provlači<br />
teza kako su<br />
Hrvati ugrožen<br />
narod u BiH,<br />
dok činjenice<br />
govore sasvim<br />
suprotno. Hrvati<br />
su, naprotiv,<br />
povlašten<br />
narod u BiH, što<br />
se jasno vidi<br />
iz slijedećeg:<br />
desetak<br />
procenata<br />
stanovništva<br />
BiH ima 1/3<br />
zastupnika<br />
u Vijeću<br />
ministara,<br />
zatim 1/3 u<br />
Domu naroda,<br />
te adekvatan<br />
broj zaposlenih<br />
u državnim<br />
institucijama. U<br />
svim državnim<br />
institucijama<br />
koje egzistiraju<br />
u Mostaru,<br />
apsolutna<br />
većina<br />
zaposlenih<br />
su Hrvati.<br />
Izgleda da je<br />
glavni problem<br />
„ugroženosti“<br />
Hrvata taj što<br />
nemaju trećeg<br />
entiteta.<br />
se, naime, provlači teza kako su Hrvati<br />
ugrožen narod u BiH, dok činjenice govore<br />
sasvim suprotno. Hrvati<br />
su, naprotiv, povlašten narod<br />
u BiH, što se jasno vidi iz<br />
slijedećeg: desetak procenata<br />
stanovništva BiH ima 1/3 zastupnika<br />
u Vijeću ministara,<br />
zatim 1/3 u Domu naroda,<br />
te adekvatan broj zaposlenih<br />
u državnim institucijama. U<br />
svim državnim institucijama<br />
koje egzistiraju u Mostaru,<br />
apsolutna većina zaposlenih<br />
su Hrvati. Izgleda da je glavni<br />
problem “ugroženosti”<br />
Hrvata taj što nemaju trećeg<br />
entiteta. Na njihovu žalost,<br />
aktuelna ustavna rješenja<br />
potpisali su hrvatski politički<br />
predstavnici u Dejtonu.<br />
Predsjednik susjedne države<br />
g. Franjo Tuđman je u ime<br />
bh. Hrvata pregovarao i potpisao<br />
mirovni sporazum, što<br />
je, opet, priča za sebe i govori,<br />
u biti, o karakteru posljednjeg<br />
rata.<br />
Iz de facto stanja u de jure<br />
Nova eventualna izmjena<br />
statuta, ukoliko bi ga Visoki<br />
predstavnik opet nametnuo,<br />
novi “kompromis“ nakon<br />
već jednom uspostavljenog,<br />
bio bi jasan korak u pravcu<br />
stvaranja trećeg entiteta. Famozni<br />
treći entitet sa stolnim<br />
gradom postojao bi de facto, a<br />
onda je samo pitanje vremena<br />
kada i de jure. Pokazalo bi se<br />
time da je nametanje statuta<br />
od strane Visokog predstavnika<br />
2004. godine bio samo<br />
prvi korak u tom pravcu, a<br />
sada bi trebao uslijediti drugi<br />
i završni. Od Mostara bi se<br />
napravio novi Stolac, još veći<br />
“grad slučaj”. Kako bi izgledao<br />
“stolni grad”, najbolje<br />
govore trenutni nazivi ulica<br />
u njegovom zapadnom dijelu,<br />
koje nose imena “istaknutih”<br />
fašista iz Drugog svjetskog<br />
rata ili, npr., prijeteći vjerski<br />
simboli istaknuti na lokacijama<br />
sa kojih se istočni dio<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
14
grada rušio i palio. Očito je da pitanje<br />
Mostara nije samo problem lokalne zajednice<br />
Bošnjaka jer od sudbine ovog<br />
grada zavisi i sudbina Federacije BiH,<br />
a time i države BiH, te je jasno zašto<br />
je samo Mostar, uz Brčko, bio u fokusu<br />
mirovnih pregovora, čime je postao<br />
zaštićen po postignutim sporazumima.<br />
Međunarodna zajednica se krije iza<br />
odluke Ustavnog suda, iako su odluke<br />
Visokog predstavnika lex spetialis. Prema<br />
tome, trebalo je braniti svoj dokument<br />
i istrajati u njegovoj implementaciji,<br />
a ne pozivati se na odluku Ustavnog<br />
suda. U odluci se Ustavni sud, također,<br />
poziva na promijenjene okolnosti u<br />
Mostaru u odnosu na 2004. godinu,<br />
što nikako nije tačno. I dalje imamo,<br />
npr., podijeljena javna preduzeća. U<br />
momentu kada Ashdown nameće statut,<br />
tvrdi da “politički organi na nivou<br />
Grada i gradskih općina do sada nisu<br />
uspjeli izvršiti ujedinjenje Grada Mostara<br />
u skladu sa navedenim Prijelaznim<br />
statutom, nego su, umjesto toga, iskoristili<br />
gradske općine u svrhu stvaranja<br />
paralelnih institucija i podjele Grada”.<br />
Iako je proteklo punih osam godina od<br />
nametanja Statuta, stanje se nije nimalo<br />
promijenilo nabolje.<br />
Klub Hrvata tvrdi da su Hrvati<br />
oštećeni jer svih šest gradskih područja<br />
daju po tri vijećnika. No, Gradsko vijeće<br />
Mostara ipak ima skoro duplo više od 18<br />
vijećnika, ukupno ih je 35. Zahvaljujući<br />
kompenzacionoj listi ublažava se razlika<br />
u broju stanovnika između pojedinih<br />
gradskih područja, pa tako ne daju<br />
gradska područja Jugozapad i Jugoistok<br />
po tri vijećnika, kako tvrde, nego sa Jugozapada<br />
dolazi devet, a sa Jugoistoka<br />
četiri vijećnika. Poređenja radi, sve sarajevske<br />
općine daju po sedam vijećnika u<br />
Gradsko vijeće, a nemaju kompenzacione<br />
liste kao Mostar, iako je, npr., omjer<br />
stanovništva između pojedinih općina<br />
u Sarajevu čak 3:1. Dalje, iz Hercegovačko-neretvanskog<br />
kantona u Dom<br />
naroda Federalnog parlamenta ulazi jedan<br />
Bošnjak i tri Hrvata. Takav omjer<br />
je zbog fiksno određenog broja delegata<br />
u Domu naroda Parlamenta FBiH po<br />
formuli 17 Bošnjaka, 17 Srba, 17 Hrvata<br />
i 7 ostalih. Ako bi se striktno poštovao<br />
omjer stanovništva u kantonu, trebala bi<br />
biti zastupljena dva Bošnjaka i dva Hrvata,<br />
ali to nije slučaj.<br />
Visoki predstavnik je nametnuo odluku<br />
kojom je ukinuo općine, jedinice<br />
lokalne samouprave, oštetivši time Bošnjake<br />
u Mostaru. Tako je direktno prekršen<br />
član 5 Evropske povelje o lokalnoj<br />
samoupravi, koju je usvojio i Parlament<br />
BiH, čime je ova povelja postala sastavni<br />
dio zakonodavstva BiH. Zbog toga se<br />
nameće pitanje ustavnosti odluke Visokog<br />
predstavnika o ukidanju općina<br />
prije nametanja statuta.<br />
Posmatrano sa lokalnog aspekta,<br />
Međunarodna zajednica ima dvostruke<br />
aršine prema Bošnjacima i Hrvatima.<br />
Uzet ćemo za primjer općine Žepče i<br />
Usora u Zeničko-dobojskom kantonu.<br />
Visoki predstavnik je, također, svojom<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
15<br />
odlukom promijenio administrativne<br />
granice općine Žepče, pridodavši joj hr-<br />
vatska sela iz susjednih općina Maglaj<br />
i Zavidovići, čime je vještačkim putem<br />
stvorena većinska hrvatska općina. Općina<br />
Usora, koja uopće nema urbane<br />
sredine, izdvojena je iz općine Tešanj<br />
i dijelova općine Doboj-jug, čime je<br />
stvorena hrvatska općina sa nekoliko<br />
sela. Poređenja radi, obična mjesna zajednica<br />
u Gradskom području Stari<br />
grad Mostar ima više stanovnika od<br />
općine Usora. U BiH postoje općine sa<br />
1.000-2.000 stanovnika, a Bošnjaci u<br />
Mostaru nametnutom odlukom Visokog<br />
predstavnika ne mogu imati jedinicu<br />
lokalne samouprave, iako ih u tom<br />
gradu živi ca. 50.000. Izgleda da nas<br />
Međunarodna zajednica tretira poput<br />
nekih domorodaca u zemljama trećeg<br />
svijeta ili nam, možda, želi namijeniti<br />
sudbinu američkih Indijanaca sabijenih<br />
u rezervate.<br />
Da li Mostaru ponovo prijeti nova<br />
nametnuta odluka Visokog predstavnika,<br />
koja u perspektivi ponovo može<br />
biti ocijenjena neustavnom ili će stavljanje<br />
van snage aktuelnog statuta vratiti<br />
stanje prethodnog rješenja, koje je<br />
već ranije ocijenjeno ustavnim i koje su<br />
svojevremeno prihvatile obje zainteresirane<br />
strane. Evidentno je da Mostar<br />
nije grad samo jednog naroda, nego<br />
svih njegovih građana i takav treba i<br />
ostati. Na nama ostaje obaveza da se<br />
za takav Mostar borimo i na tom putu<br />
istrajemo.
Intervju<br />
Enes Hotić, autor dokumentarnog filma “Muslimani pod opsadom”<br />
Ljudi trebaju shvatiti da islam nije u muslimanima,<br />
Za samo tri dana, trailer<br />
dokumentarnog filma “Muslimani<br />
pod opsadom” u produkciji<br />
medijskog web portala Muslim -<br />
media pogledan preko 30.000 puta.<br />
Kao i za svaku drugu stvar, reakcije<br />
su različite. Filma “Muslimani<br />
pod opsadom” bit će dostupan<br />
široj javnosti za mjesec dana.<br />
Prije objavljivanja spomenutog<br />
filma razgovaramo sa Enesom<br />
Hotićem, autorom dokumentarnog<br />
filma “Muslimani pod opsadom” i<br />
urednikom www.muslim-media.org<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
16<br />
Kako je nastao dokumentarni<br />
Kfilm “Muslimani pod opsa-<br />
Kdom’’? KHotić: Ideja o filmu izrodila se iz moje<br />
ljudske potrebe da dam svoj doprinos jednom<br />
pravednijem i sigurnijem društvu. Kažem<br />
“pravednijem’’ jer su muslimani Bošnjaci<br />
danas žrtve mnogobrojnih nepravdi, pa i one<br />
medijske, gdje se najčešće ne biraju sredstva niti<br />
načini putem kojih se naši predstavnici, na čelu<br />
sa reisu-l-ulemom, svakodnevno sataniziraju,<br />
omalovažavaju i pljuju. Pitam sebe, ali i vas:<br />
“Zaslužuje li to narod nad kojim je samo prije<br />
15-tak godina izvršen strašan genocid’’? Ovaj<br />
film tretira četiri vrlo kompleksne teme; tzv.<br />
vehabije, islamofobiju, terorizam i tekfir ideologiju.<br />
Ne želeći zaista da budem subjektivan,<br />
smatram da je ovo prvi film koji studiozno<br />
pristupa ovako osjetljivim temama, držeći se<br />
pritom daleko od favoriziranja bilo koga i čeka.<br />
Cilj nam je da u ovom filmu iznesemo argumente,<br />
a na gledateljstvu je da donese konačni<br />
sud. O tzv. novim muslimanima ili “vehabijama’’,<br />
imali smo priliku slušati od drugih, ali ne<br />
i od ljudi koji su u našem društvu etiketirani<br />
kao takvi. S obzirom da mišljenja i stavovi ovih<br />
ljudi na svijet i dešavanja oko sebe, do sada<br />
nisu imala priliku da u ovdašnjem medijskom<br />
prostoru budu popularizirana, ovo je ujedno i<br />
prva prilika putem koje ćemo se upoznati sa<br />
ovim, priznat ćete, javnosti još uvijek nedovoljno<br />
poznatim ljudima. Islamofobija je, rekao<br />
bih “groznica 21. vijeka’’, koja se svakodnevno<br />
potvrđuje na svjetskoj sceni, ali nažalost i na<br />
našim prostorima. Kada se kao rezultat islamofobije<br />
na našim prostorima desi krvavi epilog,<br />
oličen u, recimo, ubistvu Magdija Dizdarevića,
i urednik www.muslim-media.org<br />
nego su muslimani u islamu<br />
onda se tome jednostavno ne pridaje neki poseban<br />
značaj. Takve stvari se guraju pod tepih<br />
u našem društvu. Jeste li možda imali priliku<br />
na ovdašnjim televizijama pogledati ijednu<br />
emisiju koja je bila posvećena ovom svirepom<br />
događaju? Zašto ne govoriti o ovim stvarima?<br />
Nije li to obaveza svakog čestitog čovjeka, bez<br />
obzira kojoj konfesiji on pripadao? Nepravda<br />
je nešto što nas sve zajedno isto boli, bez obzira<br />
na vjersku i svaku drugu pripadnost - barem<br />
bi tako trebalo da bude.Kada je riječ o terorizmu,<br />
siguran sam da se na primjerima te<br />
pošasti najjasnije uviđaju dvostruki standardi.<br />
Pa, recimo, kada neko poput Braivika počini<br />
terorističko djelo i javno, u svome manifestu,<br />
kaže kako je to uradio u ime kršćanstva kako bi<br />
spriječio navalu islama, onda se tako nešto ni u<br />
jednom mediju neokarakteriše kao “kršćanski<br />
terorizam’’, nego se slučaj istog “riješi’’ na način<br />
što se dotična osoba proglasi kao “lud’’. S druge<br />
stane, kada neko poput Mevlida zapuca po<br />
Sarajevu i na taj način zabije nož u leđa svim<br />
Bošnjacima muslimanima, onda se njegovo<br />
nedjelo na sva zvona eksploatiše kao “napad<br />
vehabija’’. Kako samo bombastično ovakvi i<br />
slični naslovi zvuče... Evo sav sam se naježio...<br />
O čemu nam ovakvi i slični primjeri govore,<br />
osim o dvostrukim aršinima? Treba li neko da<br />
bude lud, pa da ne zapazi sve ovo? Naravno, u<br />
filmu smo progovorili i o tekfir ideologiji koja<br />
služi kao savršen repromaterijal islamofobima,<br />
kako bi potkrijepili svoje teorije o nekim novim<br />
i opasnim muslimanima, tzv. vehabijama,<br />
bijeloj el-kaidi, selefijama, te IZ Bošnjaka koja<br />
podržava ove ljude. Cilj nam je ukazati da i<br />
među muslimanima postoje delikventi, ali da<br />
su oni pojedinci ili manje skupine, te da nema<br />
niko pravo da stavlja znak jednakosti između<br />
muslimana i takvih nečasnih pojedinaca, što se<br />
upravo najčešće dešava. Ljudi trebaju konačno<br />
shvatiti da islam nije u muslimanima, nego su<br />
muslimani u islamu.<br />
Ko je finansirao ovaj film?<br />
Hotić: Film je finansiran sa jako skromnim<br />
budžetom. Otpočeli smo rad na filmu<br />
sa vlastitim sredstvima, da bi nam se ubrzo,<br />
nakon što su uvidjeli ozbiljnost i korist jednog<br />
ovakvog projekta, pridružili i pomogli Bošnjaci<br />
iz dijaspore. Ovom prilikom dugujem veliku<br />
zahvalu mome prijatelju pj j Elviru Bajraktareviću<br />
koji je trenutno nastanjen u Švedskoj, a koji je<br />
pokazao veliku požrtvovanost kada je u pitanju<br />
promidžba ovog projekta. Naravno, zahvaljujem<br />
se i svim učesnicima filma, ljudima koji su<br />
govorili u filmu, bez kojih ovaj film jednostavno<br />
ne bi ugledao svjetlo dana. Veliku tehničku<br />
podršku film je imao od strane ljudi koje ovom<br />
prilikom moram spomenuti, gospodina Danijala-Anesa<br />
Karabegovića i Elvira Čolakovića.<br />
Kakve su reakcije na film “Muslimani<br />
pod opsadom’’?<br />
Hotić: O reakcijama na film<br />
još uvijek ne mogu govoriti, jer<br />
film još uvijek nije dostupan široj<br />
javnosti, ali mogu govoriti o<br />
reakcijama na trailer koji je dostupan<br />
na youtube. Za samo tri<br />
dana, trailer je pogledan preko<br />
30.000 puta. Kao i za svaku drugu<br />
stvar, reakcije su različite. Postoje<br />
bh. portali koji su ovu vijest<br />
prenijeli na profesionalan i realan<br />
način, ne pokušavajući praviti<br />
bilo kakve konstrukcije u vezi<br />
s tim. Naravno, ni ovoga puta<br />
nije izostala očekivana rekacija<br />
od strane određenih medijskih<br />
kuća i portala iz bh. manjeg entiteta.<br />
Treći dan po objavljivanju<br />
trailera, osvanuli su naslovi tipa:<br />
“Šokantno - Propagandni<br />
dokumentarac Islamske<br />
zajednice BiH. Reis Cerić<br />
brani vehabije!’’ - u kojima se<br />
tvrdi kako su “Islamska zajednica<br />
u BiH i njen poglavar<br />
Mustafa Cerić pokrenuli propagandnu<br />
kampanju čiji je<br />
cilj da ‘nove muslimane’, kako<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
17<br />
Ono što je<br />
također<br />
interesantno,<br />
jeste i činjenica<br />
da smo već<br />
treći dan po<br />
objavljivanju<br />
trailera, imali<br />
nekoliko poziva<br />
iz Banjaluke,<br />
od strane<br />
EUFOR-a, gdje<br />
su predstavnici<br />
istih izrazili<br />
veliku želju<br />
da se njihovi<br />
pretpostavljeni<br />
sastanu<br />
sa nama i<br />
razgovaraju<br />
o Muslim-<br />
Mediji i filmu<br />
“Muslimani pod<br />
opsadom”.<br />
Cerić naziva vehabije, predstavi<br />
kao bolji<br />
deo muslimanske populacije i kao neodvojivi<br />
deo verske organizacije koja predstavlja<br />
muslimane u BiH!” Šta kazati na<br />
ovakve stvari? Jako maštovito… Naravno da<br />
su ovo nebuloze, te da IZ, kao i reis efendija<br />
nemaju nikakve veze sa ovim filmom, u<br />
smislu inicijative, koncepta, te davanja bilo<br />
kakvih smjernica vezano za film i sl. Ono<br />
što je također interesantno, jeste<br />
i činjenica da smo već treći dan<br />
po objavljivanju trailera, imali<br />
nekoliko poziva iz Banjaluke,<br />
od strane EUFOR-a, gdje su<br />
predstavnici istih izrazili veliku<br />
želju da se njihovi pretpostavljeni<br />
sastanu sa nama i razgovaraju o<br />
Muslim-Mediji i filmu “Muslimani<br />
pod opsadom”. Bilo nam<br />
je veoma drago što smo ovakvim<br />
filmom pridobili pozornost i<br />
ljudi koji nisu državljani BiH...<br />
Naravno, pristali smo na jedan<br />
takav razgovor, objasnivši im pritom<br />
našu standardizaciju takvih<br />
susreta, a koja se ogleda u tome<br />
da se isti u potpunosti zabilježe<br />
kamerom, te postave na internet,<br />
i na taj način daju na uvid<br />
široj javnosti, jer naša je vodilja<br />
TRANSPARENTNOST. Istog<br />
dana su nas ponovo kontaktirali<br />
iz EUFOR-a, objasnivši nam<br />
kako im je žao jer kapetan<br />
koji se trebao sastati sa nam,<br />
jednostavno u ovom momentu<br />
nije u mogućnosti...<br />
www.muslim-media.org gdje bi se svi naši filmovi mogli naći.<br />
O<br />
Muslim-mediu čini nekoliko entuzijasta<br />
koji žele da pruže svoj doprinos<br />
vaj film je projekat medijskog<br />
web portala Muslim-media. Za na polju afirmacije svih društvenih<br />
veoma kratko vrijeme ovaj portal je vrijednosti. Čovječanstvo je danas zapalo<br />
u moralnu krizu kojoj se nažalost<br />
uradio veliki broj kvalitetnih medijskih<br />
projekata čime je zaslužio privlačenje<br />
ogromne pažnje javnosti. multimedijalni pristup, praveći kratke,<br />
ne nazire kraj. Naša je želja da kroz<br />
Recite nam nešto više o ovom portalu?<br />
određene pojave u društvu, te da na<br />
kao i duže video-uratke, elaboriramo<br />
Hotić: Muslim-media je plod dugogodišnje<br />
videoprodukcije Omladinskog šenje. Neki naši video-klipovi su sarka-<br />
iste pružimo svojevrstan odgovor - rje-<br />
kulturnog centra “Atis” iz S. Mosta, stični i ironični, jer cijenimo da je takav<br />
pristup stvarima u određenim situ-<br />
koji je u saradnji sa Fondacijom “Zlatni<br />
ljiljan”, napravio dokumentarni acijama najadekvatniji. Našim radom<br />
film koji govori o jednoj od najboljih ne ostvarujemo lični profit, s toga sve<br />
brigada Armije BiH, 505. bužimskoj donacije koje eventualno primimo, bit<br />
viteškoj udarnoj brigadi, a koji je do će utrošene isključivo u projekte koje<br />
sada prikazan u nekoliko zemalja širom<br />
svijeta. Nakon određenog vre-<br />
pozivamo sve one koji smatraju da na<br />
realiziramo. Naravno, ovom prilikom<br />
menskog perioda, osjetili smo potrebu bilo koji način mogu biti od koristi<br />
da našu videoprodukciju podignemo jednom ovakvom projektu, da nam se<br />
na “viši level”, te smo smatrali da bi jedan<br />
od koraka u tom pravcu, upravo promicanju istinskih vrijednosti, kako<br />
pridruže, te da budu dio našeg tima u<br />
bio osnivanje i podizanje jedne zasebne<br />
stranice www.muslim-media.org bilo<br />
bi nam svima naše zajedničko sutra<br />
bolje.
Kolumna<br />
Borba za opstanak<br />
Učenjem protiv genocid enocida<br />
SDP-ov udar na školstvo<br />
istovremeno je udar na<br />
bošnjačke nacionalne<br />
interese, i na ona<br />
najsvjetlija osjećanja koje<br />
Bošnjak danas nosi, a<br />
koja proizilaze iz nagona<br />
da se trauma genocida<br />
prevazilazi podizanjem<br />
djece. Ono što su nam bili<br />
borci prije desetak godina,<br />
danas su nam nastavnici<br />
i profesori, jer su oni<br />
kormilari te naše nade u<br />
pravednije sutra<br />
Piše: Fatmir Alispahić<br />
Štrajk prosvjetnih radnika u<br />
Federaciji ogolio je suštinu<br />
nenarodne i lafinaške vlasti<br />
koju predvodi SDP. U ime lažnih<br />
reformi i fraza o socijalnoj pravdi,<br />
SDP je nakon deset godina ponovo<br />
dobio povjerenje bošnjačkih birača,<br />
da bi se kao i prošli put ispostavilo<br />
da se radi o jednoj kriminogenoj<br />
strukturi kojoj programska obećanja<br />
služe samo za prevaru. A narod<br />
je zaboravio kako je taj SDP vladao<br />
prije deset godina, da se i tada sva<br />
vladavina svela na politikanstvo,<br />
po kome je dovoljno izmišljati tzv.<br />
islamski terorizam da bi nosio lentu<br />
“reformiste”. Tadašnja SDP-Alijansa<br />
je toliko bila uvjerena u svoju vječnost,<br />
da se maksimalno opustila u<br />
vrijeđanju svojih birača, dakle, Bošnjaka,<br />
koji su odjednom saznali da<br />
je Armija RBiH leglo “terorista”, da<br />
su omiljeni generali, poput rahmetli<br />
Alagića, možebit ratni zločinci, kao<br />
što je i Ratko Mladić, da se demokrata<br />
postaje tako što se javno bori<br />
sa ukidanje “selama u Maglaju”, za<br />
zabranu predstave “Hasanaginica”,<br />
ili tako što se u selima oko Gračanice<br />
i Lukavca, u svečanom mimohodu,<br />
oko džamija pronose pečena<br />
krmad na ražnju, sve u slavu nove,<br />
krmeće demokratije. Dogodilo se<br />
mnoštvo sličnih gafova te navodne<br />
reformističke vlasti, iz čega se vidjelo<br />
da ta vlast neće ništa drugo<br />
ni raditi do li se baviti omalovažavanjem<br />
Bošnjaka. Ali, Bošnjaci su<br />
tada imali nekoliko medija u kojima<br />
su kritički sasijecani ovi izljevi<br />
islamofobijskog šovinizma, tako da<br />
je ta nenarodna vlast već<br />
2002. godine zbačena sa<br />
ranjenih bošnjačkih leđa.<br />
Nakon što se dogodilo gašenje<br />
nekoliko patriotskih<br />
medija (Ljiljan, Walter),<br />
realizirana je unutarnja<br />
okupacija Federalne tv od<br />
strane velikosrpskih i velikohrvatskih<br />
plaćenika,<br />
usljed čega su Bošnjaci<br />
postali žrtve indoktrinacije<br />
koja je rezultirala zaboravom<br />
onoga što se moralo<br />
pamtiti, kako se više<br />
nikad ne bi dogodilo da<br />
Bošnjaci glasaju za SDP.<br />
Kao što velikosrpska ideja<br />
genocida nije doživjela<br />
svesrpsku osudu, pa i danas<br />
živi i djeluje, tako ni<br />
SDP-ovska ideja progona<br />
Bošnjaka nije doživjela<br />
bošnjačku osudu, pa je<br />
postala politički standard,<br />
nešto što se smatra demokratskom<br />
vrlinom. S obzirom da je SDP podršku<br />
međunarodnog faktora, te<br />
Beograda i Zagreba, zavrijedio<br />
samo svojim antibošnjačkim opredjeljenjem,<br />
time nije bio u obavezi<br />
da pokazuje senzibilitet za socijalna<br />
ili antikorupciona pitanja. Dovoljno<br />
je osmotriti nepotizam tog premijera<br />
Nikšića, lidera im Lagumdžije,<br />
a da ne redamo sve druge SDP-ove<br />
funkcionere, njihove kriminalne i<br />
familijarne mreže. U tom uvjerenju<br />
SDP-ovih funkcionera, da je važna<br />
podobnost, a ne sposobnost, da je<br />
važno služenje islamofobijskom fašizmu,<br />
a ne služenje bh. građanima<br />
i narodima - nalazi se odgonetka na<br />
uzroke i posljedice štrajka prosvjetnih<br />
radnika u Federaciji, a poglavito<br />
u Tuzlanskom kantonu.<br />
Samo glupost,<br />
zloba,<br />
siledžijstvo,<br />
primitivizam<br />
mogu izroditi<br />
plan da se<br />
prosvjetnim<br />
radnicima plate<br />
umanje za 6,5<br />
odsto, a i onako<br />
su mizerne.<br />
Svjetionik znanja<br />
Prije desetak godina SDP-ov<br />
premijer Federacije je borce Armije<br />
RBiH nazvao “falangistima”. Potom<br />
je lider SDP-a borce Armije RBiH<br />
uporedio sa četničkom ruljom koja<br />
je u Banjoj Luci kamenovala i ubila<br />
Murata Badića. Zatim je SDP-ov guverner<br />
Tuzlanskog kantona poručio<br />
borcima Armije RBiH da<br />
će ostvariti svoja socijalna<br />
prava – ali u panjevima.<br />
Borci su u znak protesta u<br />
traktoru dovezli stotinjak<br />
panjeva i ostavili ih pred<br />
zgradom kantonalne vlade.<br />
A borci su tada bili važniji i<br />
priznatiji nego što su sada.<br />
Jer, tada su još bile svježe<br />
ratne rane i boračke zasluge<br />
za odbranu BiH. Zamislite<br />
onda kakva je drskost zjapila<br />
iz ovih SDP-ovih funkcionera,<br />
kad su se usudili<br />
tako javno vrijeđati borce!<br />
Očito je da su se osjećali<br />
važnijim od zakona i od<br />
patriotskih osjećanja, s obzirom<br />
da je SDP od Kruga<br />
99 proglašen za – vlast koja<br />
nema alternative. Naravno,<br />
srpskim i hrvatskim nacionalistima<br />
i ne treba ništa<br />
drugo do li vlast koja će u<br />
njihovo ime vrijeđati i minorizirati<br />
Bošnjake. Kako jučer, tako i danas.<br />
Iako štrajk prosvjetnih radnika<br />
ne nosi etnonacionalne predznake – i<br />
dobro je što je tako – činjenica je da<br />
su njime najviše pogođeni bošnjački<br />
prosvjetari i bošnjački učenici. Ne<br />
može se izbijeći taj prizvuk kontinuiteta<br />
u SDP-ovom ugrožavanju važnih<br />
bošnjačkih interesa, bilo da se radi o<br />
dopuštanju ekonomske kolonizacije<br />
ovog frtalja bh. teritorije, od strane<br />
velikohrvatskih firmi, ili o oblicima<br />
kulturne minorizacije znakova bošnjačkog<br />
identiteta. Nemanje senzibilnosti<br />
za probleme obrazovanja,<br />
kao najosjetljivijeg područja društvene<br />
zbilje, samo potvrđuje pretpostavke<br />
da SDP-om upravljaju tuđinski<br />
interesi, s ciljem rastakanja Bosne i<br />
Bošnjaka.<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
18
Kao što su prije desetak godina<br />
borci bili posljednje mjesto na<br />
kome se smije pokazati bahatost,<br />
tako su to danas prosvjetni radnici,<br />
s obzirom da se, u Bošnjaka barem,<br />
iskristalisalo uvjerenje kako naša<br />
djeca bez dobrog obrazovanja nemaju<br />
nikakve šanse, ni u Bosni, ni<br />
izvan Bosne. Hrvatsko dijete se uvijek<br />
može konektovati na nacionalni<br />
kontinent, na mrežu katoličkih škola,<br />
dobrotvornih udruga i fondacija,<br />
a tako je i sa srpskom djecom. Bošnjačka<br />
djeca nemaju taj kontinent i<br />
jedino se mogu uzdati u znanje koje<br />
steknu i koje će im valjati na tržištu<br />
rada. U protivnom, završavat će kao<br />
sezonski radnici po Širokom Brijegu.<br />
U Bošnjaka je oprisutnjen taj osjećaj<br />
izoliranosti, getoiziranosti, zbog<br />
čega mnogi roditelji grčevito traže<br />
izlaz, pa pristaju na razbošnjačenje<br />
sebe i svoje djece. Ogromna većina,<br />
pak, nastoji djeci objasniti važnost<br />
škole, jer je školovanje jedina preostala<br />
nada, i za roditelje, i za djecu.<br />
Dobar inžinjer, zubar, informatičar,<br />
električar, uvijek će naći posla, makar<br />
i izvan Bosne, ali neće biti konjušar<br />
srpskim i hrvatskim šovinistima.<br />
Otud škola u Bošnjaka ima<br />
znatno važnije mjesto nego što bi to<br />
trebalo, jer se oko škole vrte bezmalo<br />
svi planovi i sva nadanja za našu djecu.<br />
Zato je SDP-ov udar na školstvo<br />
istovremeno udar na bošnjačke nacionalne<br />
interese, i na ona najsvjetlija<br />
osjećanja koje Bošnjak danas nosi, a<br />
koja proizilaze iz nagona da se trauma<br />
genocida prevazilazi podizanjem<br />
djece. I drugi narodi imaju djecu, ali<br />
u zapadnoj demokratiji imaju i kerove,<br />
kao zamjenu za djecu, imaju i<br />
istospolne brakove u kojima<br />
se uzgajaju kanarinci,<br />
dok u Bošnjaka i brakovi,<br />
i djeca, i obrazovanje djece,<br />
imaju važnost nacionalnog<br />
opstanka i zanavljanja<br />
života koji je gušen<br />
u genocidu. Nama je i do<br />
djece, i do njihovog odgoja,<br />
stalo više nego drugim<br />
narodima, jer u tome vidimo<br />
dokaz o svome životu.<br />
Hiljade naših očeva i majki<br />
su pobijeni i protjerani,<br />
a hiljade djece je ostalo<br />
nerođeno zbog genocida<br />
kojim se htio, i kojim se<br />
hoće, zatrijeti život u Bošnjaka.<br />
Samo zlobna ili ishitrena<br />
misao može nam zamjeriti<br />
što obnavljamo džamije, kao svjetionike<br />
našeg opstanka, i što u podizanju<br />
djece vidimo više značenja nego<br />
drugi narodi, jer su naša djeca dokaz<br />
da smo opstali, i da će nas biti.<br />
Ova značenja proizilaze iz kolektivne<br />
svijesti žrtve genocida, koja nema<br />
drugog načina da zadovolji osjećaj za<br />
pravdu, nego tako što će obnavljati<br />
porušeno, i kad se radi o džamijama,<br />
i kad se radi o potomstvu. Mi otprilike<br />
znamo koliko nas je pobijeno i<br />
protjerano, ali nikad nećemo saznati,<br />
a hoćemo osjećati, koliko nas je<br />
nerođenih, neuspravljenih, neojačalih...<br />
Zamislimo samo gdje bi prelijepoj<br />
Palestini bio kraj da na njenoj teritoriji,<br />
u njenom domaćinstvu, nije<br />
silom umetnuta sintetička država<br />
Izrael?! I gdje bi nama bio kraj da je<br />
Bosna i Hercegovina nastavila renesansu<br />
koja je započela Olimpijskim<br />
igrama 1984. u Sarajevu? Sve ono<br />
U ime lažnih<br />
reformi i fraza<br />
o socijalnoj<br />
pravdi, SDP je<br />
nakon deset<br />
godina ponovo<br />
dobio povjerenje<br />
bošnjačkih<br />
birača, da bi se<br />
kao i prošli put<br />
ispostavilo da<br />
se radi o jednoj<br />
kriminogenoj<br />
strukturi kojoj<br />
programska<br />
obećanja<br />
služe samo za<br />
prevaru.<br />
što bismo bili, a što nismo,<br />
treba računati u žrtvu genocida!<br />
Kao što u žrtvu genocida<br />
računamo sve svoje<br />
silom preseljene ljude!<br />
Ruke u vatri<br />
Po izreci da sit gladnom<br />
ne vjeruje, danas mnogi ne<br />
mogu razumjeti kako narod<br />
koji je bio žrtvom genocida<br />
drukčije vidi vrijeme<br />
i prostor, jer se oba pojma<br />
rasprostiru i izvan ovih<br />
života, a naročito izvan<br />
prostora na koji su trenutno<br />
stjerani Bošnjaci. Sama<br />
činjenica da više od pola<br />
Bošnjaka, prostorno, živi u svijetu<br />
uspomena, u Višegradu, u Prijedoru,<br />
u Trebinju, kazuje da ovaj narod gleda<br />
i izvan onoga gdje trenutno jeste.<br />
Možda bi neko ko je imao ruku, pa<br />
je više nema, mogao razumjeti kako<br />
je to pripadati narodu kojeg je bilo,<br />
pa ga sada nema, za tu jednu ruku,<br />
ili više. Neovisno od toga kako nas<br />
drugi vide, mi sebe sve ubjedjivije<br />
vidimo u svjetlu onoga što jesmo, a<br />
ne onoga što bi drugi htjeli da nismo.<br />
Očekivanja da je poslije genocida<br />
moguće živjeti kao da se ništa<br />
nije dogodilo – jalova su, ponajprije<br />
jer nas okružuje genocidna realnost,<br />
koja nas stalno podsjeća da nam je<br />
namijenjen status bivšeg naroda. U<br />
ime otpora prema poniženju nestanka,<br />
u Bošnjaka se javlja poseban odnos<br />
prema budućnosti, koja je jedina<br />
kadra izmijeniti nepravde sadašnjice.<br />
Bošnjačka djeca - odgojena, obrazovana,<br />
samosvjesna - čine tu viziju že-<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
19
ljene satisfakcije. Udariti na tu našu<br />
djecu, znači udariti na bošnjačku<br />
nadu u opstanak i u pravdu. Ono što<br />
su nam bili borci prije desetak godina,<br />
danas su nam nastavnici i profesori,<br />
jer su oni kormilari te naše nade<br />
u pravednije sutra.<br />
Samo glupost, zloba, siledžijstvo,<br />
primitivizam mogu izroditi plan da<br />
se prosvjetnim radnicima plate umanje<br />
za 6,5 odsto, a i onako su mizerne.<br />
Kako je uopće toj SDP-ovoj<br />
vlasti moglo naumpasti da svoju nesposobnost<br />
namiruje tako što će staviti<br />
ruku u džep onima koji obrazuju<br />
našu djecu? Ovo je stavljanje ruke<br />
u vatru, jer je budućnost naše djece<br />
posljednje mjesto koje smije biti<br />
napadnuto. A da se radi o napadu,<br />
govori podatak da su sindikati obrazovanja<br />
mjesecima prije upozoravali<br />
SDP-ovu vlast da neće ustuknuti u<br />
odbrani svojih prava, i da će rezultat<br />
biti štrajk, u kome će najveći gubitnici<br />
biti učenici. Bahatost sa kojom<br />
je SDP-ova vlast odbacila ova upozorenja<br />
pokazuje da su oni namjerili<br />
da pokradu nastavničke plate i da ih<br />
uopće ne zanimaju posljedice. Vrhunac<br />
SDP-ovog barbarizma je izjava<br />
jednog visokog dužnosnika koji je<br />
zaprijetio prosvjetarima da će biti<br />
otpuštani s posla, ako budu štrajkovali,<br />
a da će na njihovo mjesto biti<br />
dovođeni ljudi sa biroa za zapošljavanje.<br />
Ne viđosmo da je iko reagirao<br />
na tako skandaloznu prijetnju,<br />
zapravo iznudu, koja ruši postulate<br />
pravnog i demokratskog poretka,<br />
jer legitimira političko nasilje kao<br />
princip rada. Helsinški komitet, kao<br />
filijala SDP-a, naravno šuti! Ta kriminalna<br />
prijetnja proizilazi iz istog<br />
osjećanja svemoći iz kojeg je borcima,<br />
koji traže socijalna prava, poručeno<br />
da će ih dobiti u panjevima,<br />
što znači da SDP-ova vlast nije promijenila<br />
ni ćud, ni dlaku,<br />
kada je riječ o vrijeđanju<br />
stubova našeg nacionalnog<br />
ponosa, jučer oličenog<br />
u borcima, a danas u<br />
prosvjetarima.<br />
Čini se da ni ratna vre-<br />
mena opsade, granatiranja<br />
i snajperisanja nisu imala<br />
tako isprekidanu školsku<br />
godinu u kojoj je pored<br />
kontinuiteta u nastavi,<br />
poljuljan i autoritet škole,<br />
Znaju li te SDPove<br />
štetočine<br />
da prosvjetni<br />
radnici imaju<br />
dušu, da<br />
imaju ponos,<br />
i da kvalitet<br />
njihovog rada<br />
ovisi od stupnja<br />
poštovanja koje<br />
im iskazuje<br />
društvo?<br />
kao najvažnije ustanove u dječijim<br />
životima, za koju se ispostavlja da<br />
može, a i ne mora raditi. Nakon<br />
raspusta, došao je prisilni raspust<br />
zbog vremenske nepogode, a nakon<br />
sedam dana škole, još sedam ili<br />
više dana prisilnog raspusta, zbog<br />
štrajka. Razmišljaju li ti SDP-ovi<br />
dunđeri koliko će teško biti ponovo<br />
uozbiljiti učenike i ubijediti ih<br />
u autoritet škole? Na šta li će ličiti<br />
nastava kad krenu junske nadoknade?<br />
Znaju li te SDP-ove štetočine<br />
da prosvjetni radnici imaju dušu,<br />
da imaju ponos, i da kvalitet njihovog<br />
rada ovisi od stupnja poštovanja<br />
koje im iskazuje društvo? A ovo<br />
društvo, koje su uzjahali<br />
SDP-ovci, sa svojim jadnim<br />
satelitima, definitivno<br />
nema poštovanja prema<br />
onome što je našem<br />
narodu najvažnije – prema<br />
djeci. Jer da razumiju,<br />
ovo što ne razumiju, nikada<br />
im ne bi naumpalo da<br />
kradu pare od prosvjetnih<br />
radnika i da tako vrijeđaju<br />
ljude koji uče našu djecu i<br />
grade našu budućnost.<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
20
Reportaža<br />
Prođoh Hercegovinom kroz gradove - Kupres<br />
Malobrojna bošnjačka populacija<br />
sa Visoke ravnine<br />
Život Bošnjaka u<br />
Piše: Ezher Beganović<br />
Hercegovini, naročito<br />
Kupres<br />
K<br />
je jedan od najljepših<br />
na onim dijelovima Kgradova u Bosni i Herce-<br />
Hercegovine gdje Kgovini. U pjesmi Kupres je<br />
“visoka ravnina“, mjesto sa prelijepim<br />
su Bošnjaci danas<br />
Kupreškim poljem koje je dugačko<br />
apsolutna manjina<br />
24 a široko 10 kilometara. U samom<br />
prikrajku podugačkog i poširokog Kupreškog<br />
polja, u džepu planine Plaze-<br />
odvija se daleko od<br />
medijske pozornice. nice i na 1.200 metara nadmorske visine<br />
smjestio se maleni gradić Kupres.<br />
Mostarski muftija Seid U ovom gradu danas živi oko 2.600<br />
ef. Smajkić nedavno stanovnika (prema popisu iz 1991.<br />
god. u općini Kupres živjelo je oko<br />
je upozorio javnost da 12.000 stanovnika), i to uglavnom hrvatske<br />
nacionalnosti. Kupres se nalazi<br />
se bošnjačko biće u<br />
u Kantonu 10 (tzv. Hercegbosanska<br />
Hercegovini postepeno županija), a općinske vlasti predvodi<br />
topi i da sve ide u<br />
HDZ. Prije agresije na BiH u ovom<br />
gradu živjelo je oko hiljadu Bošnjaka,<br />
pravcu brisanja tragova a danas ih ima tek 160. Ratna dešavanja<br />
su ostavila trag i na Kupres koji<br />
bošnjačke egzistencije<br />
je od prijeratne jake privredne sredine<br />
uopće. Od ovog broja danas postao neperspektivna općina.<br />
krećemo Hercegovinom Građani Kupresa danas žive od sječe<br />
šume, stočarstva i turizma. Kupreški<br />
kroz gradove, u posjetu kraj prati trend nezaposlenosti i naglog<br />
bošnjačkim zajednicima. iseljavanja stanovništva a pogotovo<br />
mladih, što je naročito primjetno kod<br />
Prvo smo svratili u hrvatskog puka. Mladi kupreški Hrvati<br />
konstantno napuštaju Kupres i nase-<br />
Kupres<br />
ljavaju se u Hrvatskoj.<br />
Bošnjaci u Kupresu, osim malobrojnosti,<br />
imaju niz drugih problema. Kao i u<br />
drugim povratničkim bošnjačkim sredinama<br />
u Kupresu se o Bošnjacima jedino brine<br />
Islamska zajednica koju u ovom gradu<br />
predvodi vrijedni imam Miralem ef. Duzen.<br />
Efendija Duzen ujedno ima najviše<br />
informacija o životu Bošnjaka u Kupresu.<br />
Zato smo Miralem efendiju Duzena odabrali<br />
sa sagovornika. Razgovor počinjemo<br />
o vjerskom životu bošnjačke zajednice u<br />
Kupresu. “Jedina vedrina za povratnike<br />
Bošnjake Kupresa predstavlja IZ BiH, institucija<br />
koja nikada nije zaboravila Bošnjake<br />
i brigu o njima. Mi smo džemat koji je<br />
u sastvu Medžlisa IZ-e Bugojno i pripadamo<br />
Travničkom muftijstvu. Sa masovnijim<br />
povratkom Bošnjaka Medžlis IZ-e Bugojno<br />
je zajedno sa povratnicima Bošnjacima<br />
iznova organizirao džemat. Odmah po uspostavljanju<br />
organizacije džemata krenulo<br />
se u obnovu vjerskih objekata i vjerskog života.<br />
Odmah smo krenuli u obnovu dvije<br />
porušene džamije, jedne u gradu a druge u<br />
selu Kute. Malobrojni bošnjački povratnici<br />
nisu u stanju finansirati džemat tako da je<br />
tu ulogu preuzeo Medžlis IZ-e Bugojno.<br />
Važno je napomenuti da su se uz pokretanje<br />
inicijative o ponovnom uspostavljanju<br />
vjerskog života od strane Medžlisa, u obnovi<br />
džamija najviše isticala dva pojedinca:<br />
u gradu hadžija Mandžuka Muhamed sa<br />
svojom hanumom hadžinicom Fazilom, a<br />
u selu Kute Džemil Ugarak sa svojom obitelji<br />
i svojom firmom koji su inače vakifi i<br />
na drugim stranama a inače vuku korijene<br />
iz Kupresa”, kaže na početku našeg razgo-<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
21
Bošnjački kosibaša na takmičenju kosaca na Kupreškom polju<br />
vora efendija Duzen te nastavlja<br />
dalje. “Džemat Islamske zajednice<br />
počeo je sa radom 2000.<br />
godine. I do sada funkcioniše<br />
na način jedan imam dvije<br />
džamije (u selu Kute za mjesec<br />
ramazan bude angažiran teravih<br />
imam), mektebi u gradu i<br />
u selu Kute (dva punkta). Broj<br />
upisane djece u mektebu je 13<br />
(10 u gradu, 3 u selu Kute).<br />
Razlog zbog nejednakog broja<br />
djece koji pohađaju vjeronauk i<br />
upisane djece u mekteb je zbog<br />
faktora udaljenosti kućanstava<br />
od džamija, a ta djeca koja nisu<br />
upisana u mekteb svoje znanje<br />
o islamu nadopunjuju kroz sate<br />
vjeronauke. Odaziv na mektepsku<br />
nastavu je 70 posto, a razlog<br />
je što je ovo stočarski kraj i ovdje<br />
djeca još uvijek pomažu u<br />
privređivanju za svoja kućanstva, međutim<br />
mi se trudimo da to nekako nadomjestimo<br />
İnače vjerski život se nadopunjuje i<br />
time što u sklopu JU Radio Kupres imamo<br />
termine petkom u jutarnjim satima,<br />
emisiju posvećenu islamu vodim ja”. Nakon<br />
vjerskog života zamolili smo efendiju<br />
Duzena da nam objasni od čega žive bošnjački<br />
povratnici. “Svi građani Kupresa teško<br />
dolaze do posla a naročito povratnici.<br />
Većina Bošnjaka živi na selu gdje se bave<br />
stočarstvom i poljoprivredom. Kupres je<br />
inače stočarski kraj koji se nalazi na visoravni<br />
na 1.200 m nadmorske visine, predio sa<br />
Naša bošnjačka<br />
djeca idu<br />
zajedno sa<br />
većinskom<br />
hrvatskom.<br />
Diskriminacije<br />
u školama<br />
nema osim što<br />
nema ni jednog<br />
uposlenog<br />
Bošnjaka i što<br />
se nastava<br />
odvija po<br />
hrvatskom planu<br />
i programu i<br />
što je sve u<br />
znaku katoličke<br />
ideologije i<br />
ikonografije<br />
(križevi u<br />
učionicama).<br />
puno pašnjaka pa je pogodan<br />
za uzgoj ovaca i krava. Također<br />
to je i turističko mjesto sa<br />
jako dobrom infrastrukturom<br />
za zimski turizam, što također<br />
utiče na dodatnu zaradu pa i<br />
samih povrtanika Bošnjaka.<br />
Jedan manji broj naših povratnika<br />
pokušava zaraditi za<br />
život u turizmu. U gradskoj<br />
zoni uglavnom žive povratnici<br />
koji su penzioneri. Kada je u<br />
pitanju uposlenost Bošnjaka u<br />
javnim ustanovama onda je situacija<br />
sljedeća. U Policiji rade<br />
dvojica Bošnjaka kao i u Općini,<br />
a od tog broja samo je jedan<br />
nastanjen u Kupresu, tako da<br />
taj broj oslikava najbolje stanje<br />
zaposlenosti.<br />
Dužnost imama<br />
u Kupresu<br />
obavljam sedam i po<br />
godina i u tom vremnu<br />
nijedan Bošnjak ili Bošnjakinja<br />
se nisu zaposlili.<br />
Inače zaposliti Bošnjaka u<br />
javne ustanove u Kupresu<br />
je jednostavno nemoguće.<br />
Nažalost, općinska HDZ<br />
vlast na svaki mogući način<br />
opstruira bilo kakvo mogućenost<br />
zapošljavanja bošnjačkih<br />
povratnika. Treba<br />
iskreno reći, općinske vlasti<br />
u Kupresu skoro nikako ne<br />
pomažu sve građane, ni hr-<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
22<br />
vatske nacionalnosti, a kamoli bošnjačke,<br />
a što se tiče kantonalnih vlasti i one zapostavljaju<br />
kupreški kraj. Jedan od razloga<br />
takvog stanja je to što u skupštini Kantona<br />
tek na posljednjim izborima Kupres ima<br />
jednog delegata iz HDZ-a”.<br />
Problem asimilacije ionako malog broja<br />
kupreških Bošnjaka je evidentan. To se<br />
najviše održava kroz obrazovni sistem gdje<br />
bošnjačka djeca nemaju izbora i moraju<br />
pohađati škole sa hrvatskim planom<br />
i programom. Miralem efendija Duzen<br />
obavlja i dužnost vjeroučitelja u kupreškoj<br />
osnovnoj i srednjoj školi. “Naša bošnjačka<br />
djeca idu zajedno sa većinskom hrvatskom<br />
djecom (ima tu i poneko srpsko dijete po<br />
mojoj procjeni dvoje ih ima u osnovnoj a<br />
dvoje u srednjoj školi). Kao i u čitavom<br />
Kantonu škole rade po hrvatskom planu i<br />
Polaganje kamena temeljca za izgradnju<br />
džamije u selu Kute
programu. Broj bošnjačke djece u Osnovnoj<br />
školi fra Miroslav Džaja je 19, a u Srednjoj<br />
školi Kupres je 5. U Osnovnoj školi<br />
fra Miroslav Džaja djeca imaju dva časa<br />
vjeronauke sedmično i nastava se odvija<br />
u dvije grupe, što ukupno iznosi 4 časa<br />
vjeronauke, dok u Srednjoj školi Kupres<br />
zbog malog broja učenika nema nastave<br />
iz islamske vjeronauke. Diskriminacije u<br />
školama nema osim što nema ni jednog<br />
uposlenog Bošnjaka i što se nastava odvija<br />
po hrvatskom planu i programu i što je sve<br />
u znaku katoličke ideologije i ikonografije<br />
(križevi u učionicama)”.<br />
Odnos bošnjačke politike prema<br />
potrebama bošnjačke povratničke populacije<br />
sličan je situaciji u ostalim gradovima<br />
u Bosni i Hercegovini gdje žive bošnjački<br />
povratnici. Dakle, bošnjačka politika nema<br />
vremena niti volje da se bavi problemima<br />
povratničke populacije. “Odnos bošnjačke<br />
politike prema potrebama bošnjačke<br />
povratničke populacije je identičan odnosu<br />
kojeg je opisao mostarski muftija nedavno<br />
u slučaju Mostar, jednostavno ponašanje je<br />
takvo da su ove teritorije prepuštene nekim<br />
prećutnim dogovorom hrvatskim vlastima.<br />
Na području Općine egzistiraju dvije<br />
bošnjačke stranke: SDA i SBiH koje obje<br />
imaju po jednog vijećnika u Općinskom<br />
vijeću i po mom mišljenju ta dva vijećnika<br />
čine i bore se koliko su u mogućnosti za<br />
bošnjački narod, međutim ta dva vijećnika<br />
nisu u stanju ništa činiti nasuprot velikog<br />
broja hrvatskih vijećnika”. Kulturni život<br />
Bošnjaka u Kupresu skoro da ne postoji.<br />
Iako u Kupresu postoji Bošnjačka zajednica<br />
kulture “Preporod” situacija sa kulturnim<br />
aktivnostima je zabrinjavajuća. O<br />
tom problemu Miralem efendija Duzen<br />
kaže: “Na području općine Kupres, kod<br />
Bošnjaka od kulturnih i nevladinih organizacija<br />
postoje SDD ‘Merhamet’ i<br />
BZK ‘Preporod’. Ja ne znam za njihove<br />
aktivnosti, ako djeluju to je za mene nepoznato,<br />
jer na žalost te dvije organizacije<br />
djeluju kao društvo jednog lica i ja kao<br />
imam koji drži Bošnjake na okupu bez<br />
ikakvih stranačkih i ideoloških podjela, ne<br />
znam i ne poznajem način rada niti ko je<br />
predsjednik, niti članove skupština tih organizacija,<br />
što je velika sramota za nas a to<br />
je nažalost pokazatelj stanja kod Bošnjaka<br />
gdje god su se vratili u malom broju, što<br />
također treba da bude alarm za naše centre<br />
da pomognu Bošnjake u organizaciji kako<br />
na kulturnom tako i na političkom planu”,<br />
završava na kraju Miralem efendija Duzen.<br />
Iz navedenog stanja i položaja bošnjačke<br />
populacije u Kupresu jasno se uviđa potvrda<br />
onog upozorenja mostarskog muftije<br />
Seid ef. Smajkića iz podnaslova ovog teksta.<br />
Bošnjačka populacija u Hercegovini<br />
zajedno sa Kupresom postepeno se topi i<br />
sve ide u pravcu brisanja tragova bošnjačke<br />
egzistencije uopće na ovim područjima.<br />
Ahmed Fadil-pašina džamija u Kupresu<br />
Imamska kuća u gradu<br />
Na času islamske vjeronauke<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
23
Analiza<br />
Bosanskohercegovačka društvena zbilja<br />
Dok novinari napadaju reisa,<br />
Republika Srpska nesmetan esmetano<br />
nastavlja a da “glumi” državu<br />
Kada god se govori o ovakvim<br />
stvarima, odmah se nameće<br />
paralela sa Kosovom. Naravno,<br />
suštinski tu nema sličnosti jer<br />
Kosovo, kao administrativno i<br />
teritorijalno zasebna cjelina,<br />
nije nastalo na genocidu kao<br />
Republika Srpska. Ali, ako se<br />
šutke bude prelazilo preko<br />
ovakvih stvari, imat ćemo<br />
situaciju upravo kakvu smo<br />
imali sa Kosovom prije nekoliko<br />
godina kada je formalno<br />
Kosovo bilo u sastavu Srbije, a<br />
de fakto je funkcioniralo kao<br />
potpuno nezavisna države.<br />
Tako je trajalo godinama i svi<br />
su se navikli na to<br />
Piše: Fahrudin Sinanović<br />
Neki novinari haman da ne<br />
umiju, ili ne mogu, da napišu<br />
tekst ako u njemu ne<br />
spomenu reisa prof. dr. Mustafu ef.<br />
Cerića. Kao da reis Mustafa ef. Cerić<br />
donosi Ustav i sve zakone. Kao da<br />
usvaja odluke o komunalnim taksama.<br />
Kao da je on zadužen za održavanje<br />
puteva i komunalnog reda po našim<br />
gradovima. Kao da on, a ne FERK<br />
određuje cijenu električne energije.<br />
Kao da reis odlučuje koji će lijekovi<br />
biti na esencijlanoj listi. Kao da je reis<br />
kriv što imamo katastrofalne puteve.<br />
Kao da je reis kriv za korupciju u skoro<br />
svim državnim institucijama...<br />
Prava rafalna paljba<br />
Ipak, najčešća tema napada ovdašnjih<br />
novinara upravo je prof. dr. Mustafa<br />
ef. Cerić. Najbolji primjer tome<br />
je list Oslobođenje. U nešto više od<br />
desetak dana, tačnije od 15. februara<br />
do 27. februara, letimičnim<br />
pregledom smo uočili osam<br />
tekstova, glavnih novinara<br />
ovoga lista u kojima se napada<br />
vjerski poglavar bosanskih<br />
muslimana. Bila je<br />
to prava rafalna paljba. Kažemo<br />
da smo izvršili samo<br />
letimičan, a ne detaljan pregled<br />
novina iz tog perioda,<br />
što znači da je sigurno tih<br />
tekstova bilo i više.<br />
Posebno vrijedan u napadima<br />
na uvaženog reis-lulemu<br />
prof. dr. Mustafu ef.<br />
Cerića bio je Josip Vričko,<br />
koji je u tom periodu objavio<br />
tri takva s naslovima:<br />
“Uostalom, mislim da Republiku<br />
Srpsku treba razoriti”<br />
(15. 02. 2012), “Krv,<br />
med i slična s.anja” (22. 02.<br />
2012) i “Što je ne pusti da<br />
pije, crni Mirsade?!” (26.<br />
02. 2012). Gojko Berić se dotakao reisa<br />
u tekstu “Šta je život bez dušmana”<br />
(23. 02. 2012), a naš vjerski vođa je<br />
spomenut i u intervjuu književnika<br />
Veselina Gatala, objavljenom pod naslovom<br />
“Za mir je potreban kompromis”.<br />
Sve ovo nije moglo biti objavljeno<br />
bez saglasnosti urednice Vildane Selimbegović,<br />
koja se također potrudila<br />
da da svoj puni doprinos u nasrtajima<br />
na prof. dr. Mustafu ef. Cerića,<br />
kojeg u negativnom kontekstu spominje<br />
u tekstu “Država za reisa” (27.<br />
Nekome se<br />
može činiti<br />
da su ovo tek<br />
sitnice, no,<br />
ako znamo<br />
za izjave<br />
Milorad Dodika,<br />
predsjednika<br />
RS-a, koji se<br />
ne libi kazati<br />
da je RS samo<br />
privremeno u<br />
sastavu BiH,<br />
onda se ovim<br />
“sitnicama”<br />
vrlo oprezno<br />
treba<br />
pozabaviti.<br />
02. 2012). Cijeli ovaj tekst je zapravo<br />
posvećen reisu prof. dr. Mustafi Ceriću.<br />
U jednoj rečenici Selimbegovićka<br />
doslovce kaže: “Izuzetno je aktivan u<br />
političkom životu (“Definitivno, najmoćnija<br />
politička faca u bošnjačkom<br />
narodu”, Milorad Dodik o efendiji<br />
Ceriću) i sklon pridikama<br />
o moralu”. Treba posebnu<br />
pažnu obratiti na sintagmu<br />
“sklon pridikama o moralu”.<br />
Do sada se reisu spočitavalo<br />
miješanje u politiku,<br />
a sada mu, eto, spočitava<br />
i što priča o moralu! Vrla<br />
urednica Vildana Selimbegović<br />
nije na miru ostavila<br />
ni naibu reisa hafiza Ismeta<br />
ef. Spahića, kojeg spominje<br />
u tekstu “Ko danas siluje<br />
Bošnjake” (20. 02. 2012).<br />
Jadan Mujo, tužan Mujo,<br />
šta će s tobom biti<br />
Naravno, sve ovo nije<br />
moglo proći bez vodećeg<br />
balkanskog pisca viceva<br />
Borisa Dežulovića, koji<br />
u Oslobođenju od 23. 02.<br />
2012. u tekstu “Angelina<br />
Jolie i besmisao slobode” također<br />
nije mogao biti a da ne spomene reisa.<br />
Kada je već u istoj novini pokušavao<br />
ismijavati Allaha, dž.š., uopće<br />
ne čude njegovi nasrtaju na vjerskog<br />
poglavara muslimana. Nije ovo prvi<br />
put da Dežulović ismijava muslimane,<br />
muslimanske svetinje, muslimanske<br />
vođe, Bosnu i Bosance. To nas i<br />
ne čudi. Ali, čudi nas da Dežulović,<br />
koji niti je musliman, niti je Bosanac,<br />
takve povraćotine objavljuje u novini<br />
čiji je vlasnik i Bosanac i musliman<br />
(makar bi to po imenu trebao biti)<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
24
Mujo Selimović. I još Mujo<br />
plaća Borisu Dežuloviću, Hrvatu,<br />
državljaninu Hrvatske,<br />
nemuslimanu, da u njegovoj,<br />
Mujinoj, novini ismijava Mujinu<br />
vjeru i Mujinu državu.<br />
Doduše, Mujo se jednom naljutio<br />
na Dežulovića kada je<br />
u lošem kontekstu spominjao<br />
njegov biznis, tačnije prodaju<br />
njegove vode na seansama šarlatana<br />
Torabija. I nije mu taj<br />
tekst objavio u Oslobođenju.<br />
Znači, Mujin moto je: možeš<br />
ismijavati Allaha, dž.š., muslimane,<br />
reisa, Bosnu, Bosance,<br />
ali u pare mi ne diraj! Jadan<br />
Mujo, tužan Mujo, šta će s tobom<br />
biti.<br />
Helem, naši novinari će<br />
napadati reisa prof. dr. Mustafu<br />
ef. Cerića sve dok, kako<br />
je to odlično napisao u prošlom broju<br />
Saffa Fatmir Alispahić, ne dobiju reisa<br />
po svojoj mjeri.<br />
I dok novinari napadaju reisa, Republika<br />
Srpska nesmetano nastavlja<br />
da “glumi” državu.<br />
Tome smo ponovo svjedočili nedavno,<br />
kada je u Banjoj Luci održan<br />
sastanak premijera regiona na kojem<br />
se razgovaralo o izradi plana i koordiniranju<br />
aktivnosti na sprječavanju<br />
posljedica mogućih vremenskih nepogoda<br />
i o jačanju regionalne saradnje.<br />
Sastanku u Banjoj Luci su prisustvovali<br />
predsjednik Vlade RS-a<br />
Aleksandar Džombić, premijer F BiH<br />
Nermin Nikšić, predsjedavajući Vijeća<br />
ministara BiH Vjekoslav Bevanda,<br />
predsjednici vlada Srbije Mirko Cvetković<br />
i Crne Gore Igor Lukšić, te izaslanik<br />
predsjednika Vlade Hrvatske i<br />
ministar unutrašnjih poslova Ranko<br />
Ostojić. Ovu vijest prenijeli su svi<br />
elektornski i printani mediji.<br />
Zanimljiv raspored fotelja<br />
Dobro je što se na regionalnom<br />
nivou razgovaralo o sprječavanju šteta<br />
od poplava, ali cijeli sastanak je imao<br />
i jednu drugu dimenziju. Naime, iako<br />
se sastanak održavao u Banjoj Luci,<br />
domaćin je morao biti Vjekoslav Bevanda,<br />
premijer Vijeća ministara BiH,<br />
a ne Aleksandar Džombić, predsjednik<br />
Vlade RS-a, koji je, kako se moglo<br />
vidjeti u televizijskim izvještajima,<br />
dočekivao premijere Srbije i Crne<br />
Gore, te izaslanika hrvatske Vlade.<br />
Bosna i Hercegovina jeste sastavljena<br />
iz dva entiteta, ali na ovakvim međudržavnim<br />
sastancima domaćin ne<br />
može biti entitetski premijer pored<br />
živog državnog premijera.<br />
Zanimljiva je i fotografija<br />
koju su mediji objavili<br />
sa sastanka premijera. Prva<br />
zanimljivost se odnosi na<br />
raspored fotelja učesnika<br />
sastanka. Naime, na fotografiji<br />
se lijepo vidi kako<br />
Bevanda i Nikšić sjede jedan<br />
do drugoga, do njih<br />
je premijer Srbije Mirko<br />
Cvetković, a do premijera<br />
Srbije, odvojen od kolega<br />
iz BiH, sjedio je Aleksandar<br />
Džombić, predsjednik<br />
Vlade RS-a. Kao da je i<br />
on premijer neke države.<br />
Ili, kao da je on premijer<br />
entiteta koji pripada Srbiji<br />
i Mirku Cvetkoviću, a ne<br />
BiH i Bevandi.<br />
Druga zanimljivost na fotografiji<br />
odnosi se na geografsku kartu<br />
koja se nalazi iza leđa Vjekoslava<br />
Bevande i Mirka Cvetkovića. Na<br />
karti je, iako je riječ o međudržavnom<br />
sastanku, sa grbom predstavljena<br />
Republika Srpska.<br />
Nekome se može činiti da su<br />
ovo tek sitnice, no, ako znamo za<br />
izjave Milorad Dodika, predsjednika<br />
RS-a, koji se ne libi kazati da je<br />
RS samo privremeno u sastavu BiH,<br />
onda se ovim “sitnicama” vrlo oprezno<br />
treba pozabaviti.<br />
Milorad Dodik, Šimon Perez i<br />
Zlatko Lagumdžija<br />
Ponavljamo, možda ovo nekome<br />
može izgledati kao cjepidlačenje,<br />
kao dizanje buke zbog ničega.<br />
Ali, stvar nije nimalo bezazlena.<br />
I na ovaj način Republika Srpska<br />
mudro i lukavo nastavlja da “glu-<br />
Naime, na<br />
fotografiji se<br />
lijepo vidi kako<br />
Bevanda i Nikšić<br />
sjede jedan do<br />
drugoga, do<br />
njih je premijer<br />
Srbije Mirko<br />
Cvetković, a<br />
do premijera<br />
Srbije, odvojen<br />
od kolega iz<br />
BiH, sjedio je<br />
Aleksandar<br />
Džombić,<br />
predsjednik<br />
Vlade RS-a.<br />
Kao da je i on<br />
premijer neke<br />
države.<br />
mi” državu i malo po<br />
malo stvara naviku prihvatanja<br />
RS kao zasebne<br />
države. Uostalom, ne ide<br />
li i Dodik u posjete drugim<br />
državama u kojima<br />
ga kao pravog državnika<br />
dočekuju predsjednici<br />
tih država. Tako je bilo<br />
u Izraelu, gdje ga je dočekao<br />
predsjednik Izraela<br />
Šimon Perez. Znamo i za<br />
otvaranje predstavništava<br />
RS u Briselu i drugim<br />
evropskim destinacijama.<br />
Kada god se govori o<br />
ovakvim stvarima, odmah<br />
se nameće paralela sa Kosovom.<br />
Naravno, suštinski<br />
tu nema sličnosti jer<br />
Kosovo, kao administrativno i teritorijalno<br />
zasebna cjelina, nije nastalo<br />
na genocidu kao Republika Srpska.<br />
Ali, ako se šutke bude prelazilo<br />
preko ovakvih stvari, imat ćemo<br />
situaciju upravo kakvu smo imali<br />
sa Kosovom prije nekoliko godina<br />
kada je formalno Kosovo bilo u sastavu<br />
Srbije, a de fakto je funkcioniralo<br />
kao potpuno nezavisna države.<br />
Tako je trajalo godinama i svi<br />
su se navikli na to. A onda su i međunarodni<br />
faktori odlučili da takvo<br />
stanje prihvate i de fakto i de jure.<br />
Ako o ovoj štetnoj navici ne budu<br />
vodili računa bosanski političari i<br />
ne budu reagirali, sigurno neće ni<br />
oni iz međunarodne zajednice. Navika<br />
je čudna i moćna stvar. Svemu<br />
ovome, “podržavljenju” Republike<br />
Srpske, svoj obol dao je i ministar<br />
vanjskih poslova Zlatko Lagumdžija<br />
svojom zvaničnom posjetom Republici<br />
Srpskoj.<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
25
Pogledi<br />
“Obavještajno-istraživačke” halucinacije<br />
“Islamistički teroriza<br />
erorizam”<br />
po peru Margetića Domagoj<br />
omagoja<br />
Margetić, samoproglašeni<br />
“predsjednik Alternativne<br />
Vlade Herceg-Bosne”<br />
i predsjednik Stranke<br />
hrvatskih branitelja, premda<br />
u ratu i nije sudjelovao, je<br />
svojevremeno u zamjenu za<br />
podršku “trećem entitetu”<br />
u BiH obećao “postrojbu<br />
hercegovačkih Hrvata” kao<br />
ispomoć Izraelu u borbi protiv<br />
“islamskih terorista”, dakle, u<br />
prvom redu protiv Palestinaca,<br />
kojima su Izraelci oteli<br />
preko 80% države, međutim,<br />
obećano nije ispunjeno<br />
Piše: Ale Kamber, Livno<br />
05.03.2012.god<br />
Uposljednje<br />
U<br />
vrijeme sve je pop-<br />
Uularnije pisati, zapravo pis-<br />
Ukarati, o kojekakvim zavjerama,<br />
terorizmima, fundamentalizmima i<br />
svakovrsnim opasnostima, posebno onima<br />
koje dolaze iz “muslimanskih redova”,<br />
ma gdje bili. I ma koje nacije, klase,<br />
rase, uzrasta, spola i nivoa obrazovanja<br />
da su. U tim piskaranjima su posebno<br />
ažurni i žestoki “domoljubi”, “euroljubi”<br />
i “svjetoljubi” na tzv. “predziđu<br />
kršćanstva i hrišćanstva”. Oni se svesrdno<br />
i bespoštedno, ne štedeći pozamašna<br />
sredstva kojim ih sponzori finansiraju,<br />
žrtvuju da, ako uopće i nema negdje terorizma<br />
iz redova muslimana, da ga izmisle<br />
i isfabrikuju, kako bi mogli izvršiti svoju<br />
“svetu dužnost” zaštite od onih “koji su<br />
izdali pradjedovsku vjeru i prađedovsku<br />
veru”. Jedan od revnosnijih po tom pitanju<br />
je kontraverzni hrvatski novinar i<br />
nacionalist Domagoj Margetić, predratni<br />
Titov omladinac i predsjednik “Hrvatske<br />
mladeži”, i kažu, sin bivšeg KOS-ovca, a<br />
danas zagriženi velikohrvatski i “hercegbosanski”<br />
nacionalist. Dovoljno je isčitati<br />
samo jedan od njegovih radova da se to<br />
potvrdi. Radi se o knjizi-pamfletu pod<br />
nazivom “Islamistički terorizam na jugu<br />
Evrope” čiji je autor ujedno i izdavač, a<br />
knjiga je uredno registrovana u katalogizaciji<br />
Nacionalne i sveučilišne biblioteke<br />
Zagreb, 2006. godine. Može se naći i na<br />
internetu ukucavanjem naziva knjige i<br />
imena autora.<br />
Kosovac u raljama Mosada?<br />
Na prvi pogled knjiga se<br />
doima zanimljivom i intrigantnom<br />
jer autor, na sebi<br />
svojstven način “analizira”<br />
“islamistički terorizam”, počevši<br />
od vehabija, Arabije,<br />
Turske, Palestine, Irana, Če-<br />
čenije, Albanije, Kosova i većine<br />
drugih zemalja gdje ima<br />
muslimana, pa sve do BiH, u<br />
koju je, kako zaključuje, “terorizam<br />
uvezen tokom i nakon<br />
rata pod plaštom humanitarnih<br />
organizacija”. Autor se<br />
pišući spušta i do “hercegbosanskog”<br />
Livna, Glamoča i<br />
Kupresa u kojima je preostala<br />
šačica muslimana, pa čak i<br />
do livanjskog multietničkog<br />
Centra mladih u kojemu većinu<br />
čine Hrvati ali, po Margetiću,<br />
“fundamentalistički”<br />
i “islamistički nastrojeni”, jer nisu po<br />
Kome će<br />
Margetić sve<br />
morati platiti za<br />
“iskipavanje”<br />
“obavještajnoistraživačkih”<br />
balvana<br />
pokazaće<br />
vrijeme. A<br />
sa sudovima<br />
je već imao<br />
posla zbog<br />
malverzacija<br />
oko upravljanja<br />
orintološkim<br />
rezervatom<br />
Crna Mlaka.<br />
njegovoj šovinističko-velikohrvatskokosovskoj<br />
mjeri, zbog čega ga neki na<br />
portalima čak svrstavaju u “mosadovca<br />
i cionistu” koji “provodi njihovu fašističku<br />
ideologiju pod plaštom borbe protiv<br />
antisemitizma”. Knjiga je zanimljiva i<br />
intrigantna dok se čitanjem ne zađe u<br />
suštinu kad uglavnom postaje antiislamska,<br />
pamfletska i degutantna. Margetić<br />
ne razlučuje istinske teroriste, kojih ima i<br />
među muslimanima, i obične mirne i civilizirane<br />
muslimane širom svijeta. Njegova<br />
teorija je generalizacija i podvođenje<br />
većine muslimana pod isti “teroristički”<br />
predznak, a knjiga kao gomila iskipanih<br />
balvana od kojih se ne pravi ništa i koji su<br />
prestali biti stablo a nisu u stanju biti proizvod,<br />
truhnući i bivajući hrana za crve.<br />
Ovo Margetićevo “iskipavanje balvana”,<br />
tendenciozno i brošuraško-komesarski<br />
nazvano “islamistički terorizam”, me<br />
podsjetilo na jednog Livnjaka kojemu je<br />
dotjeran pun kamion uglja i koji je kad<br />
ga je vozač upitao gdje će istovariti, rekao<br />
“pred garažu”, što je ovaj i učinio. Nakon<br />
samo minut-dva dotični je “ćumurdžija”<br />
morao na posao automobilom<br />
koji je ostao zatrpan iskipanim<br />
ugljom ispred garaže, pa<br />
je morao platiti drugome da<br />
ga odveze. Kome će Margetić<br />
sve morati platiti za “iskipavanje”<br />
“obavještajno-istraživačkih”<br />
balvana pokazaće<br />
vrijeme. A sa sudovima je već<br />
imao posla zbog malverzacija<br />
oko upravljanja orintološkim<br />
rezervatom Crna Mlaka,<br />
pa i sa Haškim tribunalom<br />
zbog objavljivanja svjedočenja<br />
zaštićenog svjedoka Stjepana<br />
Mesića u procesu protiv<br />
Tihomira Blaškića, kojeg je<br />
nazvao “mafijaškim šefom<br />
Balkana povezanog sa islamistima”,<br />
a tužila ga je i Karla<br />
Del Ponte zbog otkrivanja<br />
zaštićenih svjedoka. Odgovarao<br />
je i za još neka djela, bio u<br />
zatvoru i plaćao novčane kazne u “lijepoj<br />
njegovoj” Hrvatskoj.<br />
Istraživačko-obavještajne improvizacije<br />
Margetić, samoproglašeni “predsjednik<br />
Alternativne Vlade Herceg-Bosne” i<br />
predsjednik Stranke hrvatskih branitelja,<br />
premda u ratu i nije sudjelovao, je svojevremeno<br />
u zamjenu za podršku “trećem<br />
entitetu” u BiH obećao “postrojbu herce-<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
26
govačkih Hrvata” kao ispomoć Izraelu u<br />
borbi protiv “islamskih terorista”, dakle,<br />
u prvom redu protiv Palestinaca, kojima<br />
su Izraelci oteli preko 80% države, međutim,<br />
obećano nije ispunjeno. Ali zato<br />
je on ispunio knjigu udbaški detaljno<br />
i poput Nikoletine Bursaća neotesano<br />
bez ikakve metodologije, proizvoljno i<br />
u velikom broju slučajeva netačno i tendenciozno.<br />
Za Margetića je i jedini ratni<br />
livanjski imam, rahmetli hadži Sabir ef.<br />
Dizdarević “terorist” i “mozak” Aktivne<br />
islamske omladine (AIO) po njemu<br />
osnovane 21.12.2000. godine u prostorijama<br />
Merhameta u Livnu, a kojem su,<br />
kako navodi “pomagali djevojka visoka<br />
165-170 cm, smeđa, i mladić Meho dobi<br />
25-30 godina” i čiji je zadatak “zbijanje<br />
muslimanskih redova i glorifikovanje<br />
lika Alije Izetbegovića, te život po strogim<br />
islamskim pravilima”. Margetić kao<br />
da je bio tu i sam, ili imao svoje doušnike,<br />
što nije isključeno prema navodima, kaže<br />
da je livanjska AIO u porastu. Neinformirani<br />
Margetić je čak u knjizi pogrešno<br />
naveo i prezime rahmetli ef.Sabira, navodeći<br />
“Dizdar” umjesto Dizdarević. A<br />
kao “vrstan obavještajac” morao bi znati<br />
da se izvori moraju višestruko provjeravati<br />
pa plasirati. Za njega su “islamski<br />
ekstremisti” i članovi Parlamenta mladih<br />
Livna koji je prije nekoliko godina djelovao<br />
sasvim legalno pod pokroviteljstvom<br />
OSCE-a u sklopu Parlamenta mladih<br />
Hercegovine, bez obzira na činjenicu da<br />
je u njegovom sastavu bilo više Hrvata<br />
od Bošnjaka, a Srba i ostalih skoro koliko<br />
Bošnjaka. Ali, eto, “ekstremisti” su jer su<br />
bili evropski i istinski bosanskohercegovački<br />
orijentirani, a ne bobanovsko-kordićevsko-margetićevski,<br />
u “povijesnom<br />
hrvatskom Livnu”, gradu u kojem su do<br />
posljednjeg rata Bošnjaci bili većina, što<br />
nakon rata i “hercegbosanskih” prekrajanja<br />
međa grada i progona velikog dijela<br />
Bošnjaka i većine Srba više nisu, premda<br />
su u čitavoj općini apsolutna<br />
većina bili i prije rata a i danas<br />
su. Ali među njima je, na<br />
žalost Margetićevu, sve više<br />
Hrvata antimargetićevaca, antibobanovaca,<br />
antihercegbosanaca,<br />
antikosovaca i antimosadovaca.<br />
Margetić kao “islamskofundamentalističku”<br />
proziva<br />
i multietničku NVO Centar<br />
mladih Livno, zdravo jezgro<br />
koje pokušava godinama<br />
čaršiji vratiti predratni ljudski<br />
sjaj i zajedništvo, makar<br />
među mladima. Plašeći se te<br />
tendencije koja neminovno<br />
vodi zajedništvu i građanskoj<br />
BiH, državi svih njenih građana<br />
i naroda, a ne podijeljenu<br />
na etničke torove, Margetić<br />
“herceg-bosanac” i velikohrvat, koji ljubi<br />
velikosrbe zato što mrze muslimane i<br />
vole cioniste i Ruse, sve članove Centra<br />
mladih Livno, njihov Internet-kafe kojeg<br />
vodi Denis Jandrić, te članove rok grupe<br />
“Helios” (uglavnom Hrvate) i muzičara<br />
Mišu Bartulicu, oženjenog Majdom,<br />
trpa u “narkomane” ili u “rasturače opijata”.<br />
Nije poštedio ni predsjednicu BZK<br />
“Preporod” Glamoč, Nurku Bašić, profesoricu<br />
engleskog i arapskog jezika, koja<br />
je, kako piše, išla i u Saudijsku Arabiju<br />
po pomoć ovoj bošnjačkoj instituciji koju<br />
su najprije opustošili glamočki četnici, pa<br />
potom hrvatski i “hercegbosanski osloboditelji”,<br />
braneći i jedni i drugi godinama<br />
da se obnovi. Jednako tako Margetić<br />
proziva i predsjednika BZK “Preporod”<br />
Kupres Safeta Pilića, pionira bošnjačkog<br />
povratka, “kupreškog Braciku”, jer<br />
se valjda on kao “matica” nije trebao ni<br />
vraćati, a time nijedan Bošnjak, niti Srbin<br />
u “hrvatski Kupres” u kojem su po<br />
popisu 1991. Srbi i Bošnjaci činili 51%<br />
stanovništva. Navodi da je Pilić i vla-<br />
Jedan od<br />
revnosnijih po<br />
tom pitanju je<br />
kontraverzni<br />
hrvatski<br />
novinar i<br />
nacionalist<br />
Domagoj<br />
Margetić,<br />
predratni Titov<br />
omladinac i<br />
predsjednik<br />
“Hrvatske<br />
mladeži”,<br />
i kažu, sin<br />
bivšeg KOSovca,<br />
a danas<br />
zagriženi<br />
velikohrvatski i<br />
“hercegbosanski”<br />
nacionalist.<br />
Prozvan i Saff<br />
snik Auto škole koju umjesto<br />
“Safo” naziva “Signal”. Autoškola<br />
“Signal” postoji, ali nije<br />
Pilićeva, što je samo još jedno<br />
u nizu basanja “informiranog”<br />
Margetića koji navodi da<br />
je Preporod “KUD”, što nije,<br />
već BZK (Bošnjačka zajednica<br />
kulture). Ili je sam Margetić<br />
kao “špijun” bio predaleko u<br />
“prikupljanju podataka”, ili su<br />
mu doušnici i paraobavještajci<br />
bez barem jednog ispravnog<br />
uha i oka, jer je većinu događaja<br />
čuo i vidio, pa zabilježio u<br />
najboljem slučaju polovično, a<br />
najčešće pogrešno, barem kad<br />
su u pitanju njegovi navodi<br />
vezani za BiH, a posebno za<br />
Livno, Glamoč i Kupres.<br />
Margetić nije poštedio ni magazin<br />
Safff<br />
odnosno, kako navodi “GIP Saff kao<br />
printano glasilo brojnih letaka, brošura,<br />
knjiga, magazina… u okviru sveukupne<br />
islamističke (čitaj: “terorističke”) organizacije<br />
na jugu Evrope”. Prebacuje mu<br />
i što prevodi arapske i druge muslimanske<br />
tekstove. Nabraja i sve terorističke<br />
i “terorističke” organizacije do kojih je<br />
sam i uz pomoć svojih doušničkih pipaka<br />
došao, potom počinjene zločine i žrtve ali<br />
samo nad Hrvatima, iskaze svjedoka i druge<br />
materijale, na kojima bi mu pozavidili<br />
i CIA, KGB, Mosad…, a među kojima<br />
je podosta i “obavještajno-istraživačkih”<br />
halucinacija nastalih u ozračju fatamorgana<br />
HB paradržave o kojoj Margetić još<br />
sanja na daljinski iz Zagreba, posvećujući<br />
svoju knjigu “prabaki iz Bijeljine, te Dariju<br />
Kordiću i obitelji”, što je više nego<br />
“znakovito”, što bi rekli njemu omiljeni<br />
“hercegbosanci”, “rabeći” reinkarnirani<br />
starohrvatski “izričaj”.<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
27
Društvo<br />
Šta djeca čitaju u osnovnim školama!?<br />
Skandalozn kandalozno: o: Časopis s “5 plus”<br />
ohrabruje nastavnike da<br />
seksualno uznemiravaju učenice<br />
Ako je ovo što objavljuje<br />
“5 plus” pedagoški, onda<br />
teško našoj djeci. Nije<br />
ovo jedini propust ovog<br />
i sličnih časopisa koji se<br />
distribuiraju u osnovnim<br />
školama<br />
Piše: Fahrudin Sinanović<br />
Časopis za djecu i školu “5<br />
plus”, kojeg izdaje NIK<br />
“Sezam” iz Sarajeva, u<br />
martovskom broju, u rubrici u kojoj<br />
djeca, učenici osnovnih škola,<br />
postavljaju pitanja o problemima<br />
koji ih tište, objavio je pismo djevojčice<br />
koja je napisala da je “zaljubljena<br />
u nastavnika fizičkog koji<br />
ima 29 godina”, te da “sva zadrhti<br />
kada je dodirne prilikom vježbi”.<br />
Ovu šokantnu vijest prvi je objavio<br />
najposjećeniji portal na području<br />
Tuzlanskog kantona www.bportal.ba<br />
a objavivši i navodno pismo<br />
učenice i odgovor redakcije časopisa.<br />
U pismu djevojčica je napisala:<br />
- Zaljubljena sam u svog nastavnika<br />
fizičkog, on je veoma lijep<br />
i zgodan, ima 29 godina i sve<br />
djevojčice iz razreda zaljubljene<br />
su u njega. Jedva čekam njegove<br />
časove i kada me dodirne prilikom<br />
vježbi, sva zadrhtim. Prije nekoliko<br />
dana mi se učinilo da ni on nije<br />
ravnodušan. Molim vas pomozite<br />
mi, ne znam šta da radim, da li da<br />
mu priznam svoju ljubav ili mi se<br />
samo čini da se i ja njemu sviđam,<br />
navela je djevojčica.<br />
“Tebe drmaju hormoni...”<br />
U odgovoru na ovo šokantno<br />
pitanje, “5 plus” odgovara:<br />
-Draga moja V... Teške su<br />
tvoje godine, prava muka. Tebe<br />
drmaju hormoni, na<br />
prelazu si iz djevojčice<br />
u djevojku, a na vidiku<br />
je zgodan muškarac uz<br />
to i svaki dan prisutan<br />
u snovima tvojim isto<br />
kao i u snovima tvojih<br />
drugarica. Pusti neka<br />
sve ostane u snovima,<br />
oni su lijepi. A java nije<br />
- on je mnogo stariji, ti<br />
si maloljetna. Čak i da<br />
se stvarno zaljubi u tebe,<br />
donijelo bi to njemu<br />
mnogo teških problema.<br />
Ti si, mila moja, za<br />
njega zabranjeno voće.<br />
Zato sanjaj, samo sanjaj.<br />
Uskoro će doći vrijeme<br />
kad će se pojaviti onaj<br />
pravi.”<br />
Elvir Huremović,<br />
urednik bportala, osim<br />
što ukazuje na neprimjeren<br />
jezik koji se koristi<br />
u školskom časopisu,<br />
a pogotovo u odgovoru<br />
jednoj djevojčici<br />
(“drmaju hormoni”,<br />
“zabranjeno voće”...),<br />
smatra da bi se ovim što<br />
je objavio magazin “5<br />
plus” trebali pozabaviti<br />
kompetentni ljudi, psiholozi<br />
i drugi stručnjaci jer se svi<br />
nastavnici fizičkog proglašavaju<br />
potencijalnim pedofilima.<br />
Zaljubljena<br />
sam u svog<br />
nastavnika<br />
fizičkog, on je<br />
veoma lijep i<br />
zgodan, ima<br />
29 godina i<br />
sve djevojčice<br />
iz razreda<br />
zaljubljene su<br />
u njega. Jedva<br />
čekam njegove<br />
časove i kada<br />
me dodirne<br />
prilikom<br />
vježbi, sva<br />
zadrhtim. Prije<br />
nekoliko dana<br />
mi se učinilo<br />
da ni on nije<br />
ravnodušan.<br />
Molim vas<br />
pomozite mi,<br />
ne znam šta<br />
da radim, da li<br />
da mu priznam<br />
svoju ljubav ili<br />
mi se samo čini<br />
da se i ja njemu<br />
sviđam, navela<br />
je djevojčica.<br />
Ako ih, pak, ne proglašavaju<br />
pedofilima, sigurno je da ih objavljivanjem<br />
ovakvog pisma jedne<br />
učenice ohrabruju na seksualno<br />
uzmeniravanje djevojčica. Naime,<br />
u pitanju djevojčice nastavnicima<br />
se sugeriše, daje<br />
do znanja da, praktično,<br />
djevojčice to žele, da im<br />
nije mrsko kad ih dodiruju.<br />
Da jedva čekaju takve<br />
situacije i da zadrhte kad<br />
ih nastavnici dodiruju!<br />
Za postupak magazina<br />
“5 plus” se doista nema<br />
šta drugo reći nego da je<br />
skandalozan, šokantan,<br />
kretenski, idiotski...<br />
Objavljivanje ovakvog<br />
pisma i odgovora u<br />
školskom listu za osnovne<br />
škole osudio je Amir<br />
Bašić, diplomirani pedagog-psiholog.<br />
- Osobe koje učestvuju<br />
u kreiranju časopisa su<br />
dužne da sve tekstove, pa<br />
i odgovore na dječija pitanja,<br />
prilagode dječijem<br />
uzrastu i njima razumljivom<br />
jeziku. Odgovor<br />
časopisa na postavljeno<br />
pitanje je očigledno pisan<br />
nestručnim jezikom i<br />
koristeći se izrazima koji<br />
čak i direktno vrijeđaju i<br />
djevojčicu, i nastavnika<br />
i ozbiljan problem sa kojim<br />
se djevojčica j suočava.<br />
Čak i ako se radi o loše<br />
formuliranom mišljenju, šteta je<br />
ista, nažalost, po dijete u razvoju,<br />
istakao je Amir Bašić.<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
28
5 plus Pismo učenice i odgovor<br />
Obustaviti distribuciju ovog u našim školama, kazao je Suad njenom djecom! Eto, takvu osobu<br />
časopisa po školama<br />
Hasanović, direktor OŠ “Kalesija”,<br />
kao uzora našoj djeci name-<br />
dodajući da bi nereagiranje na ovaj ću časopisi poput magazina “5<br />
Na ispravan način je reagirao namjerni ili nenamjerni sadržaj plus”. Mnogi zaboravljaju da su<br />
i Suad Hasanović, zamjenik bilo neoprostivo i da bi to značilo škole odgojno-obrazovne ustanove.<br />
Dakle i odgojne, a ne samo<br />
predsjednika Aktiva direktora saučešće u lošem odgoju djece.<br />
osnovnih škola Tuzlanskog kantona,<br />
koji je naglasio da će Aktiv I narkomanke nude djeci za na bilo koji način rade sa djecom<br />
obrazovne ustanove. Svi oni koji<br />
direktora razmatrati mogućnost uzore<br />
u školama nipošto ne bi smjeli da<br />
da se potpuno obustavi distrubucija<br />
po osnovnim školama maga-<br />
U vezi sa cijelim ovim slu-<br />
“ulica”, razni mediji, a naročito<br />
se povode za onim što nameće<br />
zina za djecu i školu “5 plus”, u čajem, Emir Vučijak, gl. i odg. televizijski programi koji vrve od<br />
čijem je posljednjem broju objavljen,<br />
najblaže kazano, šokantan da su “nažalost, pismo i odgovor je i sličnih negativnih sadržaja.<br />
urednik magazina “5 plus”, kaže vulgarnosti, nasilja, pornografi-<br />
sadržaj.<br />
neki pogrešno protumačili, vjerovatno<br />
u strahu za svoju djecu, bali da trasiraju put kojim će kro-<br />
Umjesto toga, oni bi morali i tre-<br />
- Tema je obrađena na vrlo stupidan<br />
način, neprofesionalno i vrlo a u strahu su velike oči. To samo čiti mladi naraštaji - put znanja<br />
neprimjereno. U vremenu kada pokazuje koliko je potrebno raditi<br />
s djecom i praktično im, i<br />
i nauke.<br />
se vrlo često, u javnosti otkrivaju<br />
i obznanjuju slučajevi pedofi<br />
lije, dječiji list “5 plus” ovakvim činjenice koje su u vezi sa sva-<br />
kod kuće, i u školi, objašnjavati<br />
sadržajem indirektno podstiče kodnevnim problemima. Zato<br />
ovaj sociološko-psihološki problem.<br />
Iz tog razloga ćemo, na na-<br />
sva slična pisma koja dopiru do<br />
mi u Redakciji pažljivo pratimo<br />
rednom sastanku Aktiva direktora nas i reagujemo pedagoški, konsultirajući<br />
stručnjake”, naveo je<br />
osnovnih škola općina Kalesija,<br />
Sapna i Teočak, kao i na sastanku u svom odgovoru Vučijak.<br />
Aktiva direktora osnovnih škola Ako je ovo što objavljuje “5<br />
TK-a, ukazati na ovaj problem, plus” pedagoški, onda teško našoj<br />
djeci. Nije ovo jedini propust<br />
tražiti od Pedagoškog zavoda TK-a<br />
i MONKS TK-a da daju svoje ovog i sličnih časopisa koji se distribuiraju<br />
u osnovnim školama.<br />
mišljenje, odnosno pokrenuti pitanje<br />
saglasnosti na distribuciju Većina njih u časopsima objavljuju<br />
postere, između ostalih, i,<br />
ovog lista u osnovnim školama.<br />
Dok se to ne desi, izdavaču ćemo recimo, pjevačice Madone, narkomanke<br />
kojoj je i američki sud<br />
uputiti pismo kritike i privremeno<br />
obustaviti distribuciju ovog lista oduzeo pravo starateljstva nad<br />
Suad Hasanović<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
29
Društvo<br />
Livanjski Dar al-hadis<br />
Prije 4 stoljeća Livno imalo višu<br />
školu-Medresu internatsko<br />
nternatskog tipa<br />
Zgrada livanjske Medrese, Dar<br />
al-hadisa kojeg odavno nema,<br />
bila je na lokalitetu Medresa u<br />
blizini džamije Hadži Ahmeta<br />
Dukatara na Glavici i preko<br />
puta džamije Džumanuše, a<br />
u istom sklopu su se nalazile i<br />
mektebske učionice. Medresa,<br />
koja je bila zapravo Viša<br />
škola, je mala 16 soba i veliku<br />
prostoriju za predavanje (dershanu).<br />
Prostorije su bile tako<br />
raspoređene da se iz svake<br />
posebnim izlazom pristupalo<br />
sali za predavanje<br />
Piše: Ale Kamber, Livno<br />
03.03.2012. god.<br />
Poznato je da su Osmanlije dosta<br />
pažnje posvećivale razvoju<br />
obrazovanja na području čitavog<br />
carstva što se odrazilo na BiH i<br />
Livno u njoj. Livno kao sjedište Kliškog<br />
sandžaka je jedno od značajnijih mjesta<br />
iz tog perioda koji su uz niže škole imali<br />
i višu. Dar al-hadis u Livnu, zadužbinu<br />
Mustafa-bega Ibrahimagića iz Livna,<br />
po svemu možemo svrstati u rang više<br />
škole u kojoj su predavanja išla po strogo<br />
utvrđenom redu.<br />
dakle, akademski zaokružen, za što je<br />
dnevno, prema vakuf-nami; primao 40<br />
akči (vrijednost zlatnika ili dvije ovce) što<br />
je mjesečna plaća današnjeg<br />
profesora. Profesori livanjskog<br />
Dar al-hadisa su bili plaćeni<br />
kao oni u Dar al-hadisu Mustafe<br />
II u Edirni/Jedreni.<br />
Studentima kao današnjim<br />
profesorima<br />
Koliko se cijenilo obrazovanje<br />
i odgoj u doba livanjskog<br />
Dar al-hadisa najbolje svjedoči<br />
podatak da su plaćeni bili i<br />
studenti škole. Oni su dnevno<br />
imali 5 akči pa bi četverodnevnom<br />
uštedom mogli kupiti<br />
ovcu, odnosno imali su<br />
mjesečna primanja kao zaposleni<br />
portir u školi ili približno<br />
kao današnji profesori. Bili su<br />
apsolutno rasterećeni po pitanju<br />
materijalnog obrazovanja,<br />
dovoljno je bilo samo da su<br />
Ostalo je<br />
nepoznato<br />
zbog čega je<br />
i kada nestao<br />
livanjski Dar<br />
al-hadis, koliko<br />
je generacija<br />
iškolovao, da<br />
li je u njemu<br />
bilo znamenitih<br />
pojedinaca,<br />
kamo je vakuf<br />
nestao, gdje je<br />
i kada ukopan<br />
dobrotvor.<br />
talentovani, disciplinirani, odani vjeri,<br />
dobro odgojeni i marljivi. Njihovo je bilo<br />
samo da uče. O ishrani, režijama, školskom<br />
priboru i ostalom nisu<br />
morali puno razmišljati. Sve je<br />
bilo do perfekcije organizirano<br />
i osigurano. Bili su smješteni<br />
u prostorije internatskog tipa<br />
i imali na raspolaganju imaret<br />
(kuhinju).<br />
Između džamija<br />
Zgrada livanjske Medrese,<br />
Dar al-hadisa kojeg odavno<br />
nema, bila je na lokalitetu<br />
Medresa u blizini džamije<br />
Hadži Ahmeta Dukatara na<br />
Glavici i preko puta džamije<br />
Džumanuše, a u istom sklopu<br />
su se nalazile i mektepske<br />
učionice. Medresa, koja je bila<br />
zapravo Viša škola, je mala 16<br />
soba i veliku prostoriju za predavanje<br />
(ders-hanu). Prostorije<br />
su bile tako raspoređene da se<br />
Profesorima dnevno kao današnjim<br />
mjesečno<br />
Predavanja su počinjala odmah iza<br />
sabah-namaza i to iz hadisa, potom iz<br />
islamskog prava, a onda iz ostalih oblasti.<br />
Profesori nisu kao današnji bili specijalisti<br />
samo za određenu oblast, niti su kao većina<br />
današnjih prednost davali obrazovanju<br />
zanemarujući odgoj. Profesor je morao<br />
biti kompletna ličnost i dobar poznavalac<br />
Kur’ana i hadisa, prava, poetike, stilistike,<br />
retorike, logike, filozofije, apologetike…,<br />
Lokalitet Medresa u Staroj čaršiji<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
30
Ostaci Džumanuše i Topovi-Medresa<br />
Kuvajćani u mektepskoj učionici<br />
Svjetlost Topova<br />
iz svake posebnim izlazom pristupalo<br />
sali za predavanje. Zgrada je noću bila<br />
osvijetljena kandiljom, a jedan od kandilja<br />
bio je i na Velikim vratima. Svaki<br />
student je imao vlastitu sobu i izuzetan<br />
komfor u njoj. Vodilo se dosta računa<br />
o disciplini i profesor je sam mogao kazniti<br />
i isključiti studenta, a sam ih je po<br />
strogim kriterijima i primao pri čemu su<br />
prednost imali kandidati<br />
Mejtef je<br />
donekle<br />
kompenziran<br />
mektepskom<br />
učionicom u<br />
zgradi čiju je<br />
rekonstrukciju i<br />
dogradnju prije<br />
nekoliko godina<br />
finansirao<br />
vakuf Kuvajta,<br />
ali većina<br />
kroz stoljeća<br />
izgubljenog<br />
livanjskog<br />
vakufa nije<br />
ni vraćena ni<br />
obnovljena.<br />
iz udaljenijih mjesta kako<br />
bi se širio obrazovni kadar.<br />
Nije bilo “po babi i<br />
po ami džama” ili po partijskim,<br />
komitetskim i<br />
staleškim vezama, niti uz<br />
“podmazivanje prijema”<br />
roditeljskim kajmakom,<br />
sirom, ili novcem, kao što<br />
to danas ima slučajeva.<br />
Kriteriji za prijem su bili<br />
strogi, ali pošteni, zato je<br />
livanjska Medresa, poput<br />
sličnih u tadašnjem<br />
turskom carstvu, davala<br />
izvanredan kadar koji se<br />
zapošljavao širom carevine.<br />
Na livanjski Dar alhadis,<br />
pa i niže škole toga<br />
vremena, najznačajniji<br />
utjecaj je vršila škola iz<br />
Edirne/Jedrena, kao što<br />
je to činila i u slučajevima ostalih škola<br />
hadisa u Foči, Pruscu, Nevesinju, u Sarajevu...,<br />
gdje se islamska tradicija izučavala<br />
na 10 mjesta, ali bez posebne škole za to.<br />
Livno je u to vrijeme bilo jedan od stubova<br />
širenja islamske tradicije i odbrane<br />
carstva koje je sezalo na krajnjem jugozapadu<br />
sve do Kozjaka i Klisa. A njegovi<br />
ponajveći bošnjačko-muslimanski umovi<br />
školovali su se upravo u livanjskoj Medresi,<br />
mnogi nastavivši i dalje na višim<br />
carskim nivoima i odgojno-obrazovnim<br />
centrima.<br />
O standardu livanjskih studenata<br />
najbolje govori podatak da su sa pet akči<br />
dnevno imali primanja duplo veća od<br />
tadašnjih poslanika Gazi Husref-begove<br />
medrese u Sarajevu koji su primali<br />
dnevno po 2,5 akči. Mustafa-beg je<br />
za potrebe Dar al-hadisa kupio imanje<br />
Mehmed-bega Ibrahimovića i spahije<br />
Mehmeda Ahmetovića u mahali Kethoda-zade<br />
Mehmedagića, a protezalo<br />
se između posjeda Mehmeda Čelebije<br />
Ha džibalića, hadži Murata Jusufovića,<br />
hadži Saliha Sinanovića, hadži Mustafe<br />
Isovića i Mehmeda-čelebije Alića. S<br />
druge dvije strane imanje je bilo ograničeno<br />
javnim putevima. Na imanju je<br />
novi vlasnik sagradio Dar al-hadis sa 16<br />
soba i salom za predavanje, uz to još i 30<br />
dućana na istom zemljištu uz dvije postojeće<br />
kuće i Dar al-hadis i sve uvakufio, a<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
31
Topovi i ruže<br />
Mejtef-nacionalizirani vakuf<br />
podigao je i uvakufio i osnovnu školu uz<br />
Lala-pašinu džamiju na Begluku ustupivši<br />
svoj imetak vrijedan 600.000 akči<br />
uz određene uvjete da se trgovine daju<br />
u zakup samo trgovcima koji mogu platiti,<br />
da uz studente u zgardi u zasebnoj<br />
prostoriji stanuje i portir, da se drži do<br />
discipline u školi i da se na ovom polju ne<br />
sarađuje sa stanovnicima drugih naselja.<br />
Vakufnama Mustafe-bega sačinjena<br />
je u julu mjesecu 1642. godine ili 1052.<br />
h.god.<br />
Izgubljeni vakuf<br />
Ostalo je nepoznato zbog čega je i<br />
kada nestao livanjski Dar al-hadis, koliko<br />
je generacija iškolovao, da li je u njemu<br />
bilo znamenitih pojedinaca, kamo<br />
je vakuf nestao, gdje je i kada ukopan<br />
dobrotvor. Sve su prilike da je odgovore<br />
na ova pitanja zamelo vrijeme ispunjeno<br />
burnim događanjima. Dio odgovora<br />
je možda i u tadašnjem opadanju<br />
vrijednosti akče, u nestabilnostima i<br />
nesigurnostima koje su zavladale i kod<br />
vakufskog mutevelije i dužnika, ali i u<br />
ukupnom okruženju u kojemu je gotovina<br />
mogla iščeznuti koncem XVII<br />
stoljeća kad su od ukupno 48 bosanskih<br />
kadiluka još samo tri-četiri bila pod<br />
turskom stvarnom vlašću, a ostali padali<br />
i propadali pod naletom ustanika i u nadolazećem<br />
haosu u kojem su vjerovatno i<br />
sredstva nestala i škola prestala. Dolaskom<br />
novog, Austro-ugarskog carstva, potom<br />
velikosrpsko-hrvatskog kraljevinsko-banovinskog,<br />
te izbijanjem Prvog i Drugog<br />
svjetskog rata i uspostavom komunističkog<br />
režima, one familije i njihovi nasljednici<br />
koji su se eventualno i dokopali<br />
vakufske gotovine iz vremena procvata<br />
livanjskog Dar al-hadisa i Osmanskog<br />
carstva na izmaku, nisu se morali brinuti<br />
da će ih tražiti antiosmanski utjerivači<br />
dugova, antiosmanske žandarmerije i antišerijatski<br />
sudovi, koji podjednako nisu<br />
voljeli ni Osmanlije, ni muslimansko<br />
Livno, ni njegov bogati vakuf s iznimno<br />
vrijednim Dar al-hadisom, kojeg su i sami<br />
stoljećima harčili zamećući mu trag, između<br />
ostaloga i nacionalizacijom, poput<br />
ruševne zgrade Mejtefa u kojoj, umjesto<br />
da se uče djeca, stanuje nekoliko familija<br />
i/ili zidajući na vakufu ili Dar al-hadisu<br />
i privatne kuće, poput lokacije na kojoj je<br />
bila livanjska Medresa. Mejtef je donekle<br />
kompenziran mektepskom učionicom u<br />
zgradi čiju je rekonstrukciju i dogradnju<br />
prije nekoliko godina finansirao vakuf<br />
Kuvajta, ali većina kroz stoljeća izgubljenog<br />
livanjskog vakufa nije ni vraćena ni<br />
obnovljena.<br />
Lala pašina džamija-imala i<br />
osnovnu školu<br />
Hor MIZ-e Livno u mektepskoj učionici<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
32
Religija i društvo<br />
Razmišljanja<br />
Vjera i vjersko obrazovanj<br />
brazovanje je javna stvar<br />
Čitajući brojne tekstove<br />
antagonista religije, stekao<br />
sam dojam da ova fraza<br />
i njima slične ne može<br />
poslužiti kao valjan argument<br />
nosiocima neprijateljstva<br />
prema vjerskom učenju.<br />
Eksponetima rigidnog<br />
razumijevanja sekularizma<br />
neophodno je rasvijetliti da<br />
je religija, a napose islam,<br />
sveobuhvatan koncept<br />
življenja koji zadire u sve<br />
pore ljudskog života<br />
Piše: Nihad Salihović<br />
Uovom turbulentnom svijetu<br />
konstantno se vodi<br />
borba između dobra i zla.<br />
S jedne strane, pobornici neistine,<br />
vještački ubijeđeni da je istina ono<br />
što govore, koriste se raznim perfidnim<br />
sredstvima i metodama kako bi<br />
ubijedili javnost u neistinu koju im<br />
plasiraju. S druge strane postoje ljudi<br />
koji su vođeni istinom, te s jakim argumentima<br />
uspjevaju rasvijetliti ono<br />
što je tačno i ispravno. Naime, suviše<br />
je otrcana fraza da je vjera privatna<br />
stvar. Čitajući brojne tekstove antago-<br />
nista religije, stekao sam dojam da ova<br />
fraza i njima slične ne može poslužiti<br />
kao valjan argument nosiocima neprijateljstva<br />
prema vjerskom učenju.<br />
Eksponetima rigidnog razumijevanja<br />
sekularizma neophodno je rasvijetliti<br />
da je religija, a napose<br />
islam, sveobuhvatan koncept<br />
življenja koji zadire u sve pore<br />
ljudskog života. Apsurdno je<br />
konstrukciju “vjera je privatna<br />
stvar” koristiti kao argument<br />
protiv vjeronauke koja je jedan<br />
od dokaza da je vjera zadobila<br />
status javnosti. Da li su svjesni<br />
ti tekstopisci poput sociologa<br />
Duška Trninića i drugih da<br />
ovakvim izjavama dovode sebe<br />
u kontradikciju. Naime, vjera<br />
je i privatna stvar u smislu da<br />
se ne hvalimo svojom religioznošću<br />
i da je ne ističemo, ali i ne<br />
u kontekstu vjerske edukacije. Samo<br />
površno razumijevanje pojedinih tekstopisaca<br />
rezultira upotrebu negativno<br />
konotiranih fraza “vjera je privatna<br />
stvar”.<br />
Jedna od također ustaljenih rečenica<br />
je i sljedeća: “Vjera je u sukobu<br />
sa sekularizmom”. Ova fraza nije uopšte<br />
uvjerljiva niti tačna. Neosporno je<br />
pravo na vjersko ubjeđenje i to niko<br />
razuman ne može zabraniti. Ako se<br />
pak u navedenom stereotipu misli da<br />
je vjerska edukacija u sukobu sa sekularizmom,<br />
onda to nije tačno, jer<br />
sekularizam podržava stjecanje znanja.<br />
Ako bi sekularizam bio protiv<br />
vjerske edukacije, doveo bi sam sebe<br />
u koliziju, jer sekularistički koncept<br />
podrazumijeva i podržava<br />
stjecanje bilo kojeg znanja.<br />
Jedan od vidova napada na<br />
religiju je i nasrtaj na vjersku<br />
edukaciju u školama uz<br />
istovremeno isticanje kulture<br />
religija. Svakako da<br />
je model “kultura religija”<br />
zvučan i koristan u nekom<br />
smislu, ali je apsurdan bez<br />
konfesionalnog modela<br />
koji je duboko ukorijenjen<br />
u obrazovnom sistemu Bosne<br />
i Hercegovine. Naime,<br />
nužno je da učenici vjere,<br />
napose mlade osobe izgrade<br />
vjerski identitet u vlastitoj<br />
vjeri kroz koncept from religion,<br />
ili učenje iz vjere pa<br />
tek onda da se otvore i uče<br />
o drugim religijama - about<br />
religion, za koje su veoma<br />
bitni dobro educirani učitelji.<br />
Ukoliko bi se isključivo<br />
Ako smo svjesni<br />
da je neko<br />
oblikovan u<br />
određenom<br />
svjetonazoru,<br />
vjerskom ili<br />
ateističkom,<br />
ništa ne<br />
možemo<br />
pozitivno postići<br />
uznemiravanjem<br />
pripadnika<br />
drugačijeg<br />
svjetonazora.<br />
prihvatio model učenja o religijama,<br />
takav sistem religijskog obrazovanja bi<br />
prouzročio ravnodušnost prema vlastitoj<br />
religiji. Pozivam sve one koji ne<br />
slušaju samo sebe, već imaju razumijevanja<br />
za drugog i drugačijeg da bez<br />
predrasuda i pažljivo promotre vrijednosti<br />
vjere i da bar istaknu ono što im<br />
se čini najpozitivnije u njoj. Pogrešno<br />
je sa predrasudama prilaziti ljudima i<br />
religijama. Potrebno je da razvijamo<br />
kulturu isticanja pozitivnog u svemu.<br />
Na žalost, kod nekih ljudi koji pripadaju<br />
određenom svjetonazoru, teističkom<br />
ili ateističkom, evidentna je<br />
praksa omalovažavanja drugačijeg. Ja<br />
kao musliman tvrdim da ima dobrih i<br />
ateista i kršćana i Jevreja i muslimana<br />
i drugih. Ako smo dobre volje, doslovno<br />
ćemo slijediti latinski<br />
glagol tolere, što znači<br />
trpiti drugog, a istovremeno<br />
ga i prihvatati. Ako smo<br />
svjesni da je neko oblikovan<br />
u određenom svjetonazoru,<br />
vjerskom ili ateističkom,<br />
ništa ne možemo pozitivno<br />
postići uznemiravanjem<br />
pripadnika drugačijeg svjetonazora.<br />
Zato je potrebno<br />
tolerirati druge i drugačije,<br />
imajući u vidu da je i njih<br />
Dragi Bog stvorio.<br />
Stvoritelj nam je pružio<br />
izbor u životu i omogućio<br />
nam da uzmemo liniju<br />
opredjeljenja koju želimo.<br />
Zašto i mi kao ljudi ne bismo<br />
uvažili svačiji izbor, pa<br />
i izbor vjere. Kao dobra paradigma<br />
vjerske i nacionalne<br />
tolerancije mogu nam<br />
poslužiti SAD koje imaju<br />
mnoštvo nacija i vjera, ali<br />
istovremeno dobro razvijen<br />
menadžment različitosti i<br />
međusobno razumijevanje.<br />
Francuska i Njemačka kao i<br />
neke druge države Evropske<br />
unije su bile u dugogodišnjem<br />
sukobu i neprijateljstvu, ali su<br />
se ipak ujedinili radi zajedničkog<br />
interesa. Svi ljudi, bez<br />
obzira na liniju vjerskog opredjeljenja,<br />
imaju mnogo toga<br />
zajedničkog, zato je potrebno<br />
da rade na onome oko čega se<br />
slažu a da se uvažavaju na onome<br />
oko čega se ne slažu.<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
33
Duplerica<br />
Društvena mreža FACEBOOK<br />
Nana Fata Orlović: Kako ću prodati kosti<br />
deset hiljada ubijenih za dva i po miliona<br />
Imeđu Bosancima i Hercegovcima<br />
sve je više korisnika društvene<br />
mreže Facebook. Na različite načine<br />
se koristi ova društvena mreža. Neki<br />
su tu radi upoznavanja, neki radi razmjene<br />
iskustava i podataka, neki radi plasiranja<br />
obavještenja, nekima je ovo dobra<br />
mogućnost komuniciranja sa rodbinom i<br />
prijateljima, neki su tu radi mogućnosti<br />
reklame, a neki jednostavno žele da sa<br />
drugima podijele svoja razmišljanja, svoje<br />
stavove i slično...<br />
U ovom broju donosimo izbor nekoliko<br />
zanimljivih statusa korisnika facebooka.<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
34
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
35
Online komentar polumjeseca<br />
Pogled iz Srbije<br />
Zašto volim Bosnu<br />
Srbija je pokušala da ubije<br />
Bosnu i Hercegovinu.<br />
Ubijajući Bosnu, Srbija<br />
je ubijala i sebe, jer<br />
se ekstremizam iz<br />
Republike Srpske vraćao<br />
kao bumerang ubijajući<br />
građansku Srbiju. Nadam<br />
se da će Bosanci oprostiti<br />
našim potomcima. Takođe<br />
se nadam da naši potomci<br />
nikada neće oprostiti<br />
svojim precima. Neka nam<br />
drugi oproste naše ludilo.<br />
Mi sami sebi nikada ne<br />
smemo oprostiti. Ubili<br />
smo deo svog naroda u<br />
Bosni<br />
Piše: Damjan Pavlica<br />
Izvor: Peščanik.net, 01.03.2012.<br />
Bosnu volim prvenstveno<br />
zbog uporedog postojanja<br />
njenih različitih tradicija.<br />
Decenijama uoči poslednjeg krvavog<br />
rata, ljudi u Bosni i Hercegovini su<br />
najnormalnije živeli zajedno. Trenutno<br />
stanje u Bosni i Hercegovini, gde je<br />
celokupna ljudska situacija uslovljena<br />
etno-religijskom pripadnošću, je bolesno<br />
stanje.<br />
Prošao sam Bosnu uzduž i popreko<br />
i uverio se da Bosna nije višejezična<br />
sredina. U gradovima i selima ljudi<br />
govore istim jezikom, iako nas velikaši,<br />
proklete im duše, uporno ubeđuju<br />
da govorimo različitim jezicima i da<br />
su razlike među nama nepomirljive.<br />
Pritom, veoma je diskutabilno da li<br />
je Bosna i Hercegovina višenacionalna<br />
sredina. Odrednice Srbin, Hrvat i<br />
Bošnjak se mogu, sa gotovo stoprocentnom<br />
izvesnošću, koristiti kao sinonimi<br />
za versku pripadnost, umesto<br />
reči pravoslavac, katolik i musliman<br />
našeg jezika.<br />
Istorijski osvrt<br />
Tokom istorije, u Bosni je uporno opstajao<br />
višereligijski suživot, dok je u Srbiji<br />
preovladala jednoobraznost. U srednjevekovnoj<br />
Srbiji je zakon nalagao versku<br />
isključivost i netrpeljivost, jer vladajuća<br />
pravoslavna religija nije tolerisala<br />
postojanje drugih vera.<br />
U srednjevekovnoj Bosni su<br />
zajedno živeli katolici, pravoslavci<br />
i bogumili. Dok su u<br />
Raškoj besneli verski progoni,<br />
Bosna je prihvatala ljude različitih<br />
vera. Dok je Stefan Nemanja<br />
proganjao naše pretke,<br />
dobri Ban Kulin im je pružao<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
36<br />
Velika je stvar<br />
što Bosna i<br />
Hercegovina<br />
još uvek<br />
postoji.<br />
Kao jedina<br />
višenacionalna<br />
država na<br />
Balkanu, ona je<br />
trn u oku svim<br />
nacionalistima,<br />
posebno nakon<br />
raspada naše<br />
zajedničke<br />
države SFRJ.<br />
utočište. Ko je od našeg naroda<br />
tražio slobodu, taj je išao<br />
u Bosnu. U Raškoj su vladali<br />
samodržavlje i verski progoni.<br />
Tokom svoje vladavine, muslimani<br />
su se ipak pokazali tolerantnijima<br />
od pravoslavaca.<br />
Iako su krajem srednjeg veka<br />
muslimani na ove prostore<br />
došli kao zavojevači, jedna je<br />
činjenica neosporna – dozvolili<br />
su da druge vere postoje i da<br />
pravoslavne bogomolje vekovima<br />
ostanu čitave. Otomanski<br />
sistem religijskog pluralizma<br />
definitivno predstavlja civilizacijski<br />
iskorak u odnosu na<br />
versku isključivost nemanjićke<br />
Srbije. Uprkos tome, Srbi su<br />
u XIX veku, od svog ustanka<br />
do sticanja državnosti, uništili gotovo sve<br />
džamije na području tadašnje kneževine<br />
Srbije. Tako su u Užicu porušene 34 džamije,<br />
u Smederevu 24, a u Beogradu na<br />
desetine njih. Slično se ponovilo i tokom<br />
rata u Bosni.<br />
Bosna i Hercegovina je kolevka našeg<br />
zajedničkog jezika. Jezik srednjevekovne<br />
srpske države, koji poznajemo uglavnom<br />
preko vladarskih povelja i crkvenih spisa,<br />
prilično se razlikuje od današnjeg srpskog<br />
jezika. Jezik srednjevekovne Bosne i<br />
Huma, koji poznajemo preko natpisa sa<br />
stećaka, je prilično sličan jeziku kojim danas<br />
govorimo, i uglavnom razumljiv bez<br />
prevođenja. Ovo nimalo ne iznenađuje,<br />
uzme li se u obzir da je upravo hercegovački<br />
govor Bečkim književnim dogovorom<br />
1850. godine određen za zajednički književni<br />
jezik Srba i Hrvata (i drugih južnih<br />
Slovena), poznat kao srpsko-hrvatski jezik.<br />
Na hercegovskom govoru počiva čitava jezička<br />
reforma Vuka Karadžića, na temelju<br />
koje su nastali savremeni srpski, hrvatski,<br />
bosanski i crnogorski jezički standard.<br />
Bosna i Hercegovina je kolevka partizanskog<br />
otpora. Tokom Drugog svetskog<br />
rata Bosna i Hercegovina je predstavljala<br />
središte otpora nacionalističkom ludilu<br />
i međuetničkom istrebljenju. Dok su u<br />
Srbiji i Hrvatskoj preovladale ekstremno<br />
nacionalističke snage, u Bosni su partizani<br />
uspešno vodili borbu protiv fašista i kvislinga,<br />
za ponovno ujedinjenje raskomadane<br />
domovine. Igman, Kozara, Neretva,<br />
Sutjeska, Jajce, Drvar, samo su<br />
neki od toponima koji podsećaju<br />
na upornu borbu naših<br />
naroda u Bosni i Hercegovini.<br />
Možda je kobna greška partizana<br />
bila što su nakon oslobođenja<br />
uzeli Beograd, a ne višenacionalno<br />
Sarajevo za glavni<br />
grad SFR Jugoslavije.<br />
Rat u Bosni i Hercegovini<br />
Nije tajna da je Srbija stvorila<br />
Republiku Srpsku, kada je<br />
1992. godine poslala vojsku,<br />
specijalce i dobrovoljce, te nahuškala,<br />
naoružala i organizovala<br />
Srbe u Bosni i Hercegovini.<br />
Čitave oblasti jedne mul-<br />
tikulturne države su vojskom<br />
zaposednute, etnički očišćene<br />
i proglašene srpskom teritorijom.<br />
Tzv. Republika Srpska, ta<br />
žalosna tvorevina koja pokušava<br />
da bude srpskija od same<br />
Srbije, pokazatelj je naše nezrelosti<br />
za zajednički život, poštovanje<br />
bližnjega i prihvatanje različitosti.<br />
Ovo patološko stanje<br />
je urodilo stravičnim progonima<br />
i pokoljima naše inoverne braće, koje<br />
istorija pamti kao bosanski genocid.<br />
Tokom rata su na teritorijama pod<br />
srpskom kontrolom džamije sistematski<br />
uništavane. Frapantan primer je Banja<br />
Luka, u kojoj su sve gradske džamije (njih<br />
šesnaest) uništene uz sadejstvo gradskih<br />
vlasti, iako u gradu nije bilo izravnih ratnih<br />
dejstava. S druge strane, u Sarajevu,<br />
koje je godinama bilo pod srpskom opsadom,<br />
iako neke srpske crkve jesu uništene<br />
(neke usled samog srpskog granatiranja),<br />
one nisu sistematski uništavane.<br />
U Bosni nije okončan rat, u Bosni je<br />
zamrznut sukob. Dovoljan je letimičan<br />
pogled na međuentitetske granice Bosne i<br />
Hercegovine da bismo videli da je to samo<br />
zaleđena linija fronta u bratoubilačkom<br />
građanskom ratu. Rat u Bosni i Hercego-
vini nikada nije završen. Danas se vodi<br />
putem politike da bi sutra ponovo mogao<br />
oružano eskalirati. Bosni je potreban<br />
trajan, pravedan i održiv mir. Tzv.<br />
Dejtonski mir je suštinski nepravedan,<br />
jer je zacementirao rezultate etničkog<br />
čišćenja nesrpskog stanovništva Višegrada,<br />
Zvornika, Bijeljine, Prijedora, Foče,<br />
Srebrenice i mnogih drugih gradova Bosne<br />
i Hercegovine. Tragičnim spletom<br />
događaja, Srebrenica danas pripada Republici<br />
Srpskoj. Srbija mora jasno osuditi<br />
zaposedanje teritorije istrebljenjem,<br />
da bi pokazala da je raskrstila sa ideologijom<br />
širenja teritorije, koja je predugo<br />
usmeravala njenu unutrašnju i vanjsku<br />
politiku. Srbija zaista nema razloga da<br />
podržava Republiku Srpsku, taj ostatak<br />
njene nesrećne politike 1990-ih.<br />
Srbija je pokušala da ubije Bosnu i<br />
Hercegovinu. Ubijajući Bosnu, Srbija<br />
je ubijala i sebe, jer se ekstremizam iz<br />
Republike Srpske vraćao kao bumerang<br />
ubijajući građansku Srbiju. Nadam se<br />
da će Bosanci oprostiti našim potomcima.<br />
Takođe se nadam da naši potomci<br />
nikada neće oprostiti svojim precima.<br />
Neka nam drugi oproste naše ludilo. Mi<br />
sami sebi nikada ne smemo oprostiti.<br />
Ubili smo deo svog naroda u Bosni.<br />
Civilizacijske perspektive<br />
Bosna i Hercegovina je otvorena mogućnost<br />
našeg zajedničkog života, pravoslavaca,<br />
katolika i muslimana istog jezika.<br />
Politička ideja Bosne i Hercegovine je<br />
načelo suživota naspram plemenske podeljenosti,<br />
verska trpeljivost naspram verske<br />
isključivosti.<br />
Mnogi građani Bosne i Hercegovine<br />
su dospeli u tužnu situaciju da pod uticajem<br />
huškačke propagande prezru svoju<br />
domovinu. Poznajem mnoge bosanske<br />
Srbe koji preziru Bosnu a obožavaju<br />
Srbiju. Oni grdno greše. Kao pripadnik<br />
srpskog naroda, kao Srbin iz Srbije, poručujem<br />
mojim sunarodnicima, Srbima<br />
iz Bosne – Srbija nije vaša majka, vaša<br />
majka je Bosna. Nemojte prezirati zemlju<br />
naših otaca. U Bosni naš narod<br />
živi već vekovima. U srednjem veku,<br />
kada Srbija nije ni postojala, već samo<br />
vazalna kneževina Raška, naši preci su u<br />
kraljevini Bosni odolevali raznim moćnicima<br />
sa istoka i zapada.<br />
Bosna nikada nije bila u sastavu Srbije,<br />
i ukoliko ima pravde, nikada neće ni biti.<br />
Najmoćniji srpski srednjevekovni vladari,<br />
kao što su Stefan Nemanja i Dušan Silnik,<br />
nisu uspeli da uključe Bosnu u svoju državu.<br />
Vekovima kasnije, to nije pošlo za<br />
rukom ni Slobodanu Miloševiću. Srbija ni<br />
ne treba da teži da osvaja i pripaja Bosnu,<br />
već treba da bude sa njom u zajednici na<br />
ravnopravnim osnovama.<br />
Srbija od Bosne treba da<br />
nauči različitost. Za razliku od<br />
Srbije, Bosna ima dugu tradiciju<br />
multikulturalnosti. Koncept<br />
bosanstva počiva na suživotu<br />
različitih verskih tradicija i ima<br />
kapaciteta da integriše ljude različitih<br />
etno-religijskih tradicija<br />
koji dele isti geografski prostor.<br />
Koncept srpstva, nažalost,<br />
nema taj kapacitet, jer počiva<br />
na principu verske isključivosti.<br />
On je isključiv u svojoj biti,<br />
ne samo prema drugim narodima,<br />
već i prema sunarodnicima koji<br />
ne pripadaju pravoslavlju. Logičan ishod<br />
politike isključivosti je istrebljenje. Nije<br />
slučajno što je srpstvo definisao upravo<br />
episkop Njegoš u kontekstu istrebljenja<br />
domaćih muslimana (tzv. “istraga poturica”).<br />
Ovaj koncept deluje dezintegrativno<br />
čak i po samu Srbiju, onemogućujući joj<br />
da postane država svih svojih građana,<br />
odnosno moderna politička nacija. Stoga<br />
neki kritičari predlažu redefinisanje koncepta<br />
srpstva na principu integracije.<br />
Sarajevo često nazivaju balkanskim Jerusalimom,<br />
jer se u njegovom centru jedna<br />
do druge nalaze islamska, pravoslavna,<br />
katolička i jevrejska bogomolja. Beograd<br />
se, nažalost, ne može pohvaliti takvim<br />
poštovanjem svojih različitih nasleđa – beogradska<br />
sinagoga i džamija su skrivene i<br />
getoizirane, beogradski budistički hram,<br />
jedan od prvih u Evropi, odavno je zapušten<br />
i srušen. Pejzažom Beograda suvereno<br />
dominiraju isključivo pravoslavni hramovi.<br />
Beograd se uporno odriče sopstvene<br />
prošlosti – od nekadašnjih dvestotinjak<br />
džamija u Beogradu, opstala je samo jedna,<br />
a i ona je spaljivana. Izgleda da naš<br />
grad još uvek nije dovoljno zreo da vidno<br />
istakne svoje različite tradicije. Da bi<br />
Bosna je srce<br />
Balkana. Bosna<br />
i Hercegovina<br />
je geografsko,<br />
jezičko i<br />
etničko središte<br />
našeg naroda<br />
podeljenog<br />
religijom, dok<br />
su Hrvatska i<br />
Srbija zapadna<br />
i istočna<br />
periferija.<br />
izrastao u istinsku metropolu,<br />
Beograd mora prihvatiti svoju<br />
različitost.<br />
Bosna je srce Balkana. Bosna<br />
i Hercegovina je geografsko,<br />
jezičko i etničko središte<br />
našeg naroda podeljenog religijom,<br />
dok su Hrvatska i Srbija<br />
zapadna i istočna periferija.<br />
Ukoliko se muslimani, katolici<br />
i pravoslavci našeg jezika odluče<br />
na suživot u Bosni i Hercegovini,<br />
to će se blagotvorno<br />
odraziti na sve susedne države.<br />
Zajednička Bosna i Hercegovina<br />
trenutno ne postoji. Varvari još od rata<br />
pokušavaju da raskomadaju Bosnu i<br />
Hercegovinu na zavađene etno-religijske<br />
entitete, predstavljajući politiku aparthejda<br />
i segregacije kao nešto poželjno. Od<br />
polovine višereligijske države je napravljena<br />
verski isključiva paradržava Republika<br />
Srpska. U ostalim delovima je uspostavljena<br />
prevlast Bošnjaka ili Hrvata. Stvarnost<br />
je premašila najluđa predviđanja sarajevskih<br />
nadrealista, uključujući izmišljanje<br />
novih jezika i podelu dece po nacionalnoj<br />
osnovi u vrtićima i školama. Izlaz iz ovakvog<br />
stanja treba tražiti u ukidanju ratnih<br />
entiteta i okretanju oblasnim autonomijama,<br />
nevezanim za nacionalnu pripad-<br />
p<br />
nost. Živela zajednička Bosna i Herce-<br />
govina, u čijim će se školama učiti jedan<br />
jezik, jer se jedan jezik govori u narodu.<br />
Velika je stvar što Bosna i Hercegovina još<br />
uvek postoji. Kao jedina višenacionalna<br />
država na Balkanu, ona je trn u oku svim<br />
nacionalistima, posebno nakon raspada<br />
naše zajedničke države SFRJ. Neuspehom<br />
Jugoslavije pali smo jedan veliki ispit iz suživota.<br />
Za zajednički život nam je preostala<br />
još samo Bosna i Hercegovina.<br />
Bosna nam je jedina nada!<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
37
Od našeg dopisnika<br />
Egipat: Politički islam pobijedio i na izborima<br />
za Gornji dom<br />
Mogu li islamisti izvesti<br />
Egipat na pravi put?<br />
Da li su Egipćani izgubili<br />
nadu u bolje sutra? Jesu li<br />
očekivali promjene preko<br />
noći nakon formiranja<br />
Narodne skupštine? Hoće li<br />
islamisti moći izvući Egipat<br />
iz sadašnjeg stanja, koje<br />
je bliže beznađu, nego<br />
normalnoj situaciji? Na<br />
sva ova, a i druga pitanja,<br />
možemo davati predviđanja,<br />
a odgovore će dati vrijeme<br />
Piše: Jusuf Džafić<br />
Udržavama<br />
U<br />
sa normalnim<br />
Uuređenjem i sređenom so-<br />
Ucio-ekonomskom situacijom<br />
izbori predstavljaju izuzetno važan društveni<br />
događaj, medijski itekako popraćen.<br />
Takoreći, nekoliko dana uoči izbora,<br />
tokom dana izbora, te u danima nakon<br />
izbora, kada se sabiru rezultati, sve se<br />
vrti oko izbora. No, u državama poput<br />
Egipta, gdje, iskreno rečeno, normalno<br />
postaje abnormalno, a abnormalno<br />
normalno, gdje izbori traju po nekoliko<br />
mjeseci, gdje ljude more kudikamo veći<br />
problemi, ne treba da čudi da izbori nisu<br />
udarna vijest, čak ni tokom samih dana<br />
održavanja izbora. Takav je slučaj sa izborima<br />
za Gornji dom egipatskog parlamenta<br />
(Savjetodavno vijeće).<br />
Nezainteresiranost za još jedne izbore<br />
Izbori za Savjetodavno vijeće, koji su<br />
počeli 29. januara, trajali su samo do 22<br />
februara, a ne do 12. marta, kako je prvobitno<br />
bilo planirano, sve s ciljem da bi<br />
se prenos vlasti na civilnu vladu što prije<br />
ostvario. Tako su se ovi izbori održali<br />
“samo” u dva kruga: prvi krug 29. i 30. januara<br />
(prva faza kada bivaju izabrani samo<br />
kandidati koji osvoje preko 50 posto glasova),<br />
odnosno 5. i 6. februara (druga faza<br />
kada se biraju kandidati koji nisu osvojili<br />
preko 50 posto glasova), te drugi krug<br />
14. i 15. februar (prva faza), odnosno 21.<br />
i 22. februar (druga faza). Pravo glasa za<br />
Savjetodavno vijeće ima oko 25 miliona<br />
ljudi. Egipćani su birali 180 parlamentaraca<br />
Gornjeg doma, dok će preostalih 90<br />
naknadno imenovati budući predsjednik<br />
Egipta. Prva konstitutivna sjednica novog<br />
doma održana je 28. februara. Gornji<br />
dom nema ovlaštenja kao Donji, ali njegovu<br />
uloga ne treba potcijeniti, poglavito<br />
uzevši u obzir da je glavna uloga<br />
Gornjeg doma razmatranje<br />
svih promjena ustava, kao i<br />
sporazuma i ugovora koji se<br />
tiču egipatskog suvereniteta i<br />
integriteta.<br />
Kao što je već na početku<br />
načeto, izbori za Savjetodavno<br />
vijeće su prohujali, a da se<br />
na njih nije ni obratila neka<br />
posebna pažnja, kako medijska<br />
tako i društvena. Razlika<br />
između Egipta za vrijeme izbora<br />
za Narodnu skupštinu<br />
i Egitpa tokom izbora za Savjetodavno<br />
vijeće je očevidna.<br />
Pored primjetno slabijih kampanja<br />
svih političkih partija<br />
(manje predizbornih skupova,<br />
medijskih obraćanja, plakata<br />
itd.), ni sami glasači nisu nešto<br />
bili posebno zainteresovani. Dok je izlaznost<br />
na izborima za Narodnu skupštinu<br />
bila oko 54% (preko 27 miliona izašlih<br />
birača), izlaznost na sadašnjim izborima<br />
je, ne bi bilo pretjerano reći, zanemarljiva<br />
– 15% (oko 3,75 miliona), odnosno 8%<br />
u prvom krugu, te 12,2 % (svega oko 3<br />
miliona) u prvoj fazi drugog kruga. Nije<br />
bilo ni uobičajenih “izbornih” saobraćajnih<br />
gužvi (npr. izbornog dana 5. decembra<br />
2011. godine, zadnjeg dana u prvom<br />
izbornom krugu za Narodnu skupštinu,<br />
bila je takva gužva u Kairu da su i najstariji<br />
i najiskusniji taksisti rekli za nju da je<br />
najveća gužva ikada viđena).<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
38<br />
Razumno je za<br />
očekivati da<br />
će se islamisti<br />
pozivati na<br />
religiju tokom<br />
kampanje. Ta<br />
zar nisu dobili<br />
ime islamisti<br />
upravo<br />
zbog svojih<br />
programa koji<br />
se baziraju<br />
na islamskim<br />
relgijskim<br />
vrijednostima?!<br />
No, i ovakva mala izlaznost nije pokolebala<br />
pobjedu islamista, uprkos stalnoj<br />
antiislamističkoj kampanji (kao i<br />
sve kampanje uglavno posredna, a ne<br />
direktna) zapadnih medija i njihovih služinskih<br />
medija u Egiptu a i širom svijeta.<br />
Podijelit ćemo s vama preliminarne rezultate<br />
prvog kruga izbora, objavljene na<br />
zvaničnoj državnoj stranici pod imenom<br />
Savjetodavno vijeće, izbori 2012 (eng.<br />
Shura Council, elections 2012, arap.<br />
Intihabat medžlis eš-šura 2012): Stranka<br />
Slobode i pravde - 41 mjesto (50%),<br />
Stranka svjetlosti - 27 mjesto (32,9%),<br />
Egipatski blok – 5 mjesta (6,1%), Vefd<br />
partija – 3 mjesta (3,7%), Stranka demokratskog<br />
mira – 1 mjesto (1,2%), Stranka<br />
slobode – 1 mjesto (1,2%).<br />
Više je faktora koji su uzrok ovako<br />
slabom izbornom odzivu. Dočim, svi se<br />
oni mogu podijeliti u dvije skupine: faktori<br />
čisto političke prirode i faktori sociodruštvene<br />
prirode.<br />
Liberalna i koptska politika<br />
Najprije, da razmotrimo faktore čisto<br />
političke prirode. Pored već spomenute<br />
sveopće narodne zasićenosti dugotrajnim<br />
izborima, tu su još neki vrlo<br />
zanimljivi faktori povezani sa<br />
nadmoćnošću islamista. Naime,<br />
dok su islamisti osvajali,<br />
te nakon što su osvojili 74%<br />
na izborima za Narodnu<br />
skupštinu, mnogi liberali i<br />
hrišćani (političari, simpatizeri<br />
ili obični građani), su se<br />
iznenadili pobjedom islamista,<br />
te postepeno, kako je vrijeme<br />
i pobjeda islamista bila<br />
sve očitija, gubili samopouzdanje,<br />
optimizam i entuzijazam.<br />
To je poprimilo ekstremne<br />
razmjere, tako da mnogi<br />
liberalni i hrišćanski glasači<br />
nisu ni izašli na izbore, pogotovo<br />
nakon poteza Stranke<br />
slobodnih Egipćana (Hizb elmisrijine<br />
el-ahrar, inače nju<br />
uglavnom podržavaju liberali<br />
i hrišćani), koja je bojkotovala izbore za<br />
Savjetodavno vijeće. Ne možemo ostati<br />
ravnodušni, a da ne navedemo i ne prokomentarišemo,<br />
iskreno rečeno maliciozne<br />
i perfidne razloge, koje su glasnogovrnici<br />
ove stranke dali kao razlog za<br />
bojkot:<br />
- Povreda predizborne šutnje tokom<br />
48 sahata uoči izbora. Prvo, izborna<br />
komisija je ocijenila te povrede kao minorne<br />
bez uticaja na sveukupne rezlutate<br />
izbora. Drugo, žalba na povredu predizborne<br />
šutnje dolazi od stranke čiji su aktivisti<br />
takođe primijećeni kako krše predizbornu<br />
šutnju. Štaviše, većina Egipćana
je ubijeđena da je Egipatski blok, čiji je<br />
član i Stranka slobodnih Egipćana, prva<br />
prekršila predizobrnu sumnju, agitujući<br />
u nekim crkvama ljude da glasaju za njihovu<br />
koaliciju.<br />
- Neke partije su se koristile religijskim<br />
govorima toliko intezivno da su se<br />
izbori za parlament pretvorili u religijsku<br />
borbu. Ova optužba je indirektno upućena<br />
na račun islamista. Razumno je za<br />
očekivati da će se islamisti pozivati na religiju<br />
tokom kampanje. Ta zar nisu dobili<br />
ime islamisti upravo zbog svojih programa<br />
koji se baziraju na islamskim relgijskim<br />
vrijednostima?! Optuživati islamiste<br />
da se koriste religijom tokom kampanje,<br />
koja je osnova njihovog političkog pravca<br />
i programa, je isto kao optuživati socijaliste<br />
da se koriste socijalizmom, liberale<br />
da se koriste liberalizmom, nacionaliste<br />
da se koriste nacionalizmom. Što se tiče<br />
inteziteta religijskog diskursa (govora)<br />
korištenog tokom izborne kampanje,<br />
islamisti su ga koristili umjereno, a ne<br />
pretjerano kako dotična stranka hoće da<br />
prikaže. Da islamisti nisu bili fanatični<br />
(ovdje upotrebljavamo dotičnu riječ u<br />
značenju kakvom se upotrebljava na Zapadu<br />
– onaj koji je privržen vjeri, odnosno<br />
fanatičan), dovoljno govori činjenica<br />
da među osnivačima Stranke slobode i<br />
razvoja ima i nekoliko stotina egipatskih<br />
hrišćana - Kopta. Dapače, potpredsjednik<br />
stranke je ni manje ni više jedan Kopt<br />
– Refik Habib, poznati koptski mislilac.<br />
- Savjetodavno vijeće nema značajnu<br />
zakonodavnu ulogu i usporava<br />
proces demokratskih<br />
promjena. Ovdje nećemo raspravljati<br />
o stepenu važnosti<br />
Savjetodavnog vijeća; samo<br />
ćemo reći da ako Stranka slobodnih<br />
Egipćana ne želi da<br />
učestvuje u izborima za dotično<br />
vijeće, trebala je to reći<br />
onog trenutka kada je iznijela<br />
svoj stranački program. Naime,<br />
besjediti sada takve izjave,<br />
kada je sigurno ko je pobijedio,<br />
a ko izgubio na izborima,<br />
predstavlja povredu “fer pleja”.<br />
Naposljetku, ovaj medijski<br />
istup, odnosno bojkot Stranke<br />
slobodnih Egipćana je jedna<br />
loše odrađena pozorišna<br />
predstava, tačnije diletantska<br />
maskarada. Bolje je časno izgubiti,<br />
priznajući poraz, te<br />
analizirati zašto se poraz zbio,<br />
U periodu od 12.<br />
do 18. februara,<br />
kako prenose<br />
eg. novine<br />
Ahbar el-jevm,<br />
egipatska<br />
policija je<br />
zaplijenila čak<br />
122 miliona<br />
tableta opojnih<br />
sredstava!!!<br />
Koliko je<br />
cifra velika i<br />
upozoravajuća,<br />
govori podatak<br />
da je tokom<br />
cijele 2010.<br />
godine<br />
zaplijenjeno<br />
svega 132<br />
miliona<br />
tableta opojnih<br />
sredstava.<br />
a ne potcjenjivati pobjedu uspješnijeg.<br />
Sociolozi imaju jedan dobar naziv za ovaj<br />
postupak dotične stranke – kiselo grožđe,<br />
tj. kada se nešto ne može postići, onda<br />
se to nepostignuto potcjenjuje, a sve u<br />
cilju kako bi se umanjio nesupjeh, odnosno<br />
kako bi se opravdalo<br />
pred samim sobom. Bolje bi<br />
bilo da dotična stranka malo<br />
više poradi na pristupu narodu,<br />
jer je bjelodano da nisu<br />
spoznali dušu Egipćana. Da je<br />
poznaju, znali bi da su Egipćani,<br />
kako muslimani tako i<br />
hrišćani, izuzetno pobožan, a<br />
ne liberalan narod.<br />
Primjer ove stranke i njenih<br />
političara podsjetio je<br />
Muhammeda Kapu, jednog<br />
od naših studenata na El-<br />
Azharu, na primjer većine<br />
bosanskohercegovačkih političara,<br />
te je naveo jednu zanimljivu<br />
asocijaciju: “Kao da<br />
je političare Stranke slobodnih<br />
Egipćana i naše bosanskohercegovačke<br />
političare<br />
rodila jedna majka – i jedni<br />
i drugi traže izgovor za svoj<br />
politički neuspjeh.”<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
39
Procvat kriminala<br />
Sada, da razmotrimo faktore sociodruštvene<br />
prirode koji su, vjerovatno,<br />
uticali na slab odziv birača na izbore za<br />
Savjetodavno vijeće. Naime, međunarodno<br />
je poznato da je Egipat u velikoj<br />
ekonomskoj, političkoj, bezbjedonosnoj,<br />
sistemskoj (birokratskoj), ali i moralnoj<br />
krizi. Krivce za ovakvo stanje trebamo<br />
tražiti na dvije adrese – Zapadu i<br />
sada već bivšem Mubarakovom režimu.<br />
Na Zapadu iz dva glavna razloga. Prvi<br />
se ogleda u podršci sa Zapada koju je<br />
uživao Mubarakov tiranski režim, prikazujući<br />
ga kao demokratski režim. Mubarakov<br />
režim je bio demokratski u zapadnom<br />
stilu – vladavina bogate oligarhije<br />
koja eksploatiše manjinu (sama Amerika<br />
koja važi za najrazvijeniju zemlju ima<br />
stopu od 17% siromašnih krajem 2011.<br />
godine, kako navodi znanstveni institut<br />
Brookings). Mubarakovi ljudi, da ih<br />
tako nazovemo, rabili su državni novac,<br />
državne firme, od državnog novca prali<br />
svoja mala tajkunska kraljevstva. Koliko<br />
su tačno pokrali egipatskog novca teško<br />
je reći, ali sljedeći primjeri, procjene<br />
pokradenog državnog imetka, pokazuju<br />
da su tu u pitanju stotine milijardi: Mubarak<br />
i njegova porodica – 70 milijardi<br />
dolara; Ahmed Izz, generalni sekretar<br />
bivšeg NDP – 18 milijardi; Zuhejr Džirana,<br />
bivši ministar turizma – 13 milijardi;<br />
Ahmed el-Magribi, bivši ministar<br />
stambene izgradnje – 11 milijardi; Habib<br />
Adli, bivši ministar unutrašnjih poslova<br />
– “svega” 8 milijardi itd.<br />
Drugi razlog zašto je Zapad uzrok<br />
sveopće krize Egipta je zapadna propaganda<br />
putem televizije, posebice preko<br />
filmova i serija holivudske produkcije, te<br />
jazbine svih poroka, te holivudskih satelita<br />
u Egipt. Možemo li da zamislimo<br />
kakav uticaj može imati zapadni film na<br />
polupismenog egipatskog seljaka? Dosadašnje<br />
posljedice je teško precizno analizirati,<br />
a kamoli predvidjeti buduće. Ako<br />
je vjerovati riječima nekolicine kairskih<br />
profesora, koji su porijeklom sa sela, a<br />
s kojima sam na dotičnu temu diskutovao,<br />
pola egipatskih seljaka je ostavilo<br />
obrađivanje zemlje zbog zapadnih filmova<br />
i serija.<br />
O krivici Mubarakovog režima za<br />
sadašnje stanje u Egiptu, već smo prodiskutovali<br />
razmatrajući ulogu Zapada<br />
u huškanju egipatske sveopće krize.<br />
Preostalo je još da navedemo nekoliko<br />
upečatljivih primjera te krize.<br />
Pored već starih podataka u znaku<br />
50-ke (50% nezaposlenih, 50% siromašnih,<br />
50% nepismenih, doduše najvjerovatnije<br />
da su cifre niže (npr. jedna<br />
druga procjena – 9.4 % nezaposlenih<br />
prema oficijelnim državnim podacima,<br />
20% siromašnih, 33,6%<br />
nepismenih prema UN-u),<br />
podijelit ćemo najnovije podatake<br />
koje se tiče organizovanog<br />
kriminala u Egiptu. U<br />
periodu od 12. do 18. februara,<br />
kako prenose eg. novine<br />
Ahbar el-jevm, egipatska policija<br />
je zaplijenila čak 122<br />
miliona tableta opojnih sredstava!!!<br />
Koliko je cifra velika i<br />
upozoravajuća, govori podatak<br />
da je tokom cijele 2010.<br />
godine zaplijenjeno svega<br />
132 miliona tableta opojnih<br />
sredstava. Koliko god tražili<br />
opravdanja, kao npr. čista<br />
slučajnost ili policijske akcije širokih<br />
razmjera, toliki broj, sigurno, nije puka<br />
slučajnost; to je samo pokazatelj da je<br />
kriminal u Egiptu procvjetao u zadnje<br />
vrijeme. Da je kriminal, zaista, uzeo<br />
zamaha, govore i podaci koje s nama<br />
na džumanskoj hutbi podijelio lokalni<br />
imam, govoreći o razvoju kriminala u<br />
kvartu, koji inače važi za jedan od najsigurnijih<br />
u Kairu. On je, između ostalog,<br />
spomenuo da se u zadnje vrijeme povećava<br />
maloljetnička delikvencija, da su se<br />
pojavile grupe mladića koje od 9 do 11<br />
U zadnje<br />
vrijeme<br />
povećava se<br />
maloljetnička<br />
delikvencija,<br />
pojavile su se<br />
grupe mladića<br />
koje od 9 do<br />
11 ujutru na<br />
dan džume,<br />
kada većina<br />
ljudi odlazi na<br />
džumu, idu od<br />
vrata do vrata,<br />
tražeći prazne<br />
stanove koje bi<br />
opljačkali.<br />
ujutru na dan džume, kada<br />
većina ljudi odlazi na džumu,<br />
idu od vrata do vrata, tražeći<br />
prazne stanove koje bi opljačkali,<br />
da su jednom džematliji<br />
ukrali pozamašnu svotu<br />
novca dok se kupao... I ovih<br />
nekoliko podataka su zaista<br />
poražavajući za Egipat, koja<br />
važi za jednu od najpobožnijih<br />
i najmoralnijih država na<br />
svijetu.<br />
Nakon razmatranja političkih<br />
i sociodruštvenih<br />
razloga postaje jasnije zašto<br />
je samo 10-15 % Egipćana<br />
izašlo na izbore za Savjetodavno<br />
vijeće, naspram 54% na izborima<br />
za Narodnu skupštinu. Da li su<br />
Egipćani izgubili nadu u bolje sutra?<br />
Jesu li očekivali promjene preko noći<br />
nakon formiranja Narodne skupštine?<br />
Hoće li islamisti moći izvući Egipat iz<br />
sadašnjeg stanja, koje je bliže beznađu,<br />
nego normalnoj situaciji? Mogu li<br />
islamisti izvesti Egipat na pravi put?<br />
Na sva ova, a i druga pitanja, možemo<br />
davati predviđanja, a odgovore će<br />
dati vrijeme. No, ipak je sve u Božijim<br />
rukama.<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
40
Islamske teme<br />
Pravni propisi u Poslanikovim hadisima<br />
Amputirani (odstranjen dstranjeni) dio ljudskog<br />
ili životinjskog tijela, tretira se kao njegova strv (leš)<br />
Jedino na što, tom<br />
prilikom, treba obratiti<br />
pažnju, i što je sa vjerskog<br />
stanovišta poželjno, jeste<br />
da postupak amputacije<br />
bude izveden u skladu sa<br />
najvišim profesionalnim<br />
standardima, i da se<br />
koriste one metode koje će<br />
osigurati da životinji bude<br />
nanešena što manja bol<br />
Piše: Semir Imamović<br />
Prenosi Ebu-Vakid el-Lejsi,<br />
radijallahu ‘anhu, da je Poslanik,<br />
sallallahu ‘alejhi ve<br />
sellem, kazao: “Ako se živoj životinji<br />
odstrani jedan dio tijela, taj dio (u<br />
pravnom smislu) tretira se kao i njena<br />
strv (leš).’’<br />
Ocjena hadisa<br />
Hadis je zabilježio Ebu-Davud,<br />
Knjiga o lovu, Poglavlje: “O lovini<br />
kojoj je odsječen jedan dio tijela”, br.<br />
2858; Tirmizi, Knjiga o hrani, Poglavlje:<br />
“Odstranjeni dio tijela (sa živog<br />
bića) tretira se kao i lešina”, br. 1480.<br />
Tirmizi je ovaj hadis ocijenio dobrim.<br />
Povod hadisa<br />
Po dolasku u Medinu, a nakon prvih<br />
izravnih kontakata sa širom medinskom<br />
zajednicom Poslanik, sallallahu ‘alejhi<br />
ve sellem, je uočio da je tamošnja praksa,<br />
prije svega ona normativna, još uvijek<br />
pod snažnim utjecajem prethodnog<br />
društvenog sistema, starih (paganskih)<br />
vjerovanja, običaja i tradicije, što je,<br />
uzme li se u obzir višestoljetna vezanost,<br />
a u značajnoj mjeri, i omeđenost arapskog<br />
(pustinjskog) čovjeka tim i takvim<br />
vrijednostima, bilo sasvim razumljivo.<br />
Skoro u svim životnim aspektima (međuljudskim<br />
odnosima, proslavama i<br />
praznicima, poslovnim transakcijama,<br />
svakodnevnim društvenim aktivnostima)<br />
mogli su se primijetiti ostaci paganske<br />
kulture. To je, s njegove strane,<br />
iziskivalo odlučnu i čvrstu reakciju, koja<br />
je, prije svega, trebala biti usmjerena u<br />
pravcu podizanja nivoa vjerske svijesti,<br />
moralnog i vjerskog preustroja i upućivanja<br />
u osnove islamske pravne i etičke<br />
regulative. A da je Poslanik, sallallahu<br />
‘alejhi ve sellem, ovaj problem shvatio<br />
krajnje ozbiljno, govore mnogobrojni<br />
hadisi u kojima se on direktno obraća<br />
stanovnicima Medine i traži od njih da<br />
svoju praksu usklade sa islamskim principima<br />
i odbace sve one oblike ponašanja<br />
koji su bili nespojivi sa njihovim<br />
novim, islamskim, identitetom. Ovaj<br />
hadis spada u red takvih hadisa. On se<br />
bavi pitanjem odsijecanja (odstranjivanja)<br />
pojedinih dijelova tijela životinje i<br />
njihovo korištenje u proizvodnji kućnih<br />
potrepština, u ovom slučaju masti (maziva).<br />
Izricanjem gornjeg suda, upravo<br />
tim povodom, Poslanik, sallallahu<br />
‘alejhi ve sellem, je pojasnio, kakav je<br />
šerijatsko-pravni tretman takvih običaja<br />
(prakse), odnosno, ukazao je na njihovu<br />
neispravnost i neutemeljenost. U hadiskoj<br />
i tefsirskoj nauci posebna pažnja<br />
posvećuje se istraživanju povoda zbog<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
41<br />
kojeg je određeni ajet ili hadis objavljen<br />
i izrečen. Zapravo, poznavanje ovog povoda<br />
važan je, ako ne i presudan, preduvjet<br />
za njihovo ispravno razumijevanje.<br />
U to ćemo se najbolje uvjeriti na primjeru<br />
sljedećeg ajeta. Naime, Allah, dželle<br />
šanuhu, u suri El-Bekare za obredni hod<br />
(s’aj) j između Safe i Merve, kaže: Safa i<br />
Merva su Allahova časna mjesta, zato onaj<br />
koji Kabu hodočasti ili umru obavi ne<br />
čini nikakav prijestup ako krene oko njih.<br />
A onaj koji drage volje učini kakvo dobro<br />
djelo - pa, Allah je doista blagodaran<br />
i sve zna. 1 Ukoliko bismo se, prilikom<br />
razumijevanja ovog ajeta, zadržali na<br />
njegovom jezičkom izrazu, bez dubljeg<br />
poznavanja povoda kojim je objavljen,<br />
došli bi do zaključka da sa’j između Safe<br />
i Merve spada u onu kategoriju postupaka<br />
koji se u šerijatskom pravu kategoriziraju<br />
kao dopuštena (mubah) djela,<br />
koja čovjek može a ne mora uraditi,<br />
ili čije ostavljanje ne izaziva nikakve<br />
pravne posljedice u smislu ogrješenja<br />
o Božiji propis, međutim ako ovom<br />
ajetu pristupimo iz ugla specifičnog<br />
povoda, zbog kojeg je i objavljen i zbog<br />
kojeg je prvenstveno poprimio ovakvu<br />
formu, a koji se ogledao u tome da su<br />
neki hodočasnici (hadžije) izbjegavali
sa’j između Safe i Merve,<br />
iz straha da ne bi zapali u<br />
oponašanje paganskih rituala<br />
koji si izvođeni na tom<br />
prostoru, bit će nam jasno<br />
da se ajetom ne cilja izvorna<br />
dopustivost (ibaha), kao<br />
jedna od kategorija pravne<br />
norme, nego se njime želi<br />
ukazati da je ovakva vrsta<br />
straha neopravdana i da<br />
nema nikakvog grijeha u<br />
obavljanju sa’ja na prostoru<br />
na kojem su predislamski<br />
Arapi izvodili svoje ritaule. 2<br />
Opća pravna pitanja<br />
U Poslanikovom, sallallahu<br />
‘alejhi ve sellem,<br />
postupku, da ljudima na<br />
vrijeme ukaže na neispravnost<br />
određenog njihovog<br />
postupka ili prakse, prepoznajemo<br />
obavezu vjerskih<br />
autoriteta (učenjaka),<br />
u svakom vremenu i na<br />
svakom prostoru, da svojim<br />
kontinuiranim prisustvom<br />
u društvu i praćenjem svih<br />
njegovih važnijih tokova,<br />
uzmu aktivno učešće u<br />
kreiranju što moralnijeg<br />
i vjerskim principima usklađenijeg<br />
društvenog ambijenta. Ne smije se desiti<br />
da islamski učenjak bude samo nijemi<br />
posmatrač društvenih dešavanja, jer je<br />
to u suprotnosti sa njegovim pozivom<br />
i njegovom ulogom direktnog Poslanikovog,<br />
sallallahu ‘alejhi ve sellem,<br />
duhovnog nasljednika, i kao onoga ko<br />
je, nakon poslanika, najpozvaniji da svijet<br />
mijenja na bolje. Odgovornost je, u<br />
islamu, uvijek proporcionalna stvarnim<br />
mogućnostima, društvenom statusu i<br />
personalnim pretpostavkama i kvalitetima,<br />
koji određenu osobu dovode u<br />
privilegovan položaj u odnosu na druge,<br />
ali im daju i priliku da, sa pozicije<br />
na kojoj se nalaze, a to je uglavnom<br />
pozicija autoriteta, izravno djeluju na<br />
društvene tokove. S obzirom da islamskim<br />
učenjacima, po prirodi stvari, pripada<br />
pozicija vrhovne vjerske vlasti, da<br />
se na njih gleda sa posebnim respektom<br />
i da njihova riječ ima posebnu težinu,<br />
sasvim je razumljivo da i njihova odgovornost<br />
bude na tom nivou. Ovu<br />
činjenicu nalazimo jasno naglašenu u<br />
kur’anskim i hadiskim tekstovima koji<br />
se izravno bave ovim pitanjem. U jednom<br />
dijelu tih tekstova ukazuje se na<br />
važnost i ulogu učenjaka, njihov neprikosnoveni<br />
autoritet 3 , poseban stepen<br />
straha i strahopoštovanja (el-hašje), e na<br />
kojima oni grade svoj odnos prema Allahu,<br />
dželle šenuhu 4 , na njihovu<br />
nedostižnu prednost u<br />
odnosu na druge ljude 5 , dok<br />
se u drugom djelu govori o<br />
njihovoj posebnoj odgovornosti<br />
pred Uzvišenom Bogom<br />
i pred ljudima, a koja<br />
je u potpunoj harmoniji sa<br />
spomenutim blagodatima 6 .<br />
Islamski pravnici su, na<br />
osnovu ovoga hadisa, ustanovili<br />
opće pravilo (šerijatskopravni<br />
princip) koje glasi:<br />
Ma ubine min hajj fehuve<br />
ke mejtetihi i (Amputirani/<br />
odstranjeni dio ljudskog ili<br />
životinjskog tijela, ima istu<br />
pravnu kvalifikaciju kao i<br />
njegova strv/leš). Da bi se<br />
ovo pravilo ispravno razumjelo,<br />
potrebno je znati<br />
da se u klasičnoj islamskoj<br />
pravnoj nauci, lešina dijeli u dvije vrste:<br />
čistu i nečistu. U prvu vrstu spadaju:<br />
ljudski leš i lešina morskih životinja,<br />
a u drugu: lešina kopnenih životinja 7 .<br />
O tome, kojoj od ove dvije kategorije<br />
pripada živo biće, ovisi pravni tretman<br />
njegovog amputiranog dijela. Amputirani<br />
dio ljudskog ili tijela morske<br />
životinje je čist, jer se, u pravnom smislu,<br />
njihova lešina smatra čistom, dok je<br />
amputirani dio tijela kopnene životinje<br />
Što se tiče<br />
amputacije<br />
ljudskih<br />
udova, ona<br />
je dozvoljena<br />
u slučaju<br />
krajanje nužde<br />
(darure), kada<br />
je ona u funkciji<br />
spašavanja<br />
ljudskog života,<br />
zaustavljanja<br />
(ublaživanje)<br />
teških ili<br />
nesnošljivih<br />
bolova, ali i<br />
sprečavanja<br />
širenja bolesti<br />
na ostale<br />
dijelove tijela.<br />
nečist, s obzirom da se<br />
njen leš smatra nečistim. U<br />
različitim pravnim školama<br />
općeprihvaćena je praksa<br />
preformulacije zakonskih<br />
tekstova u posebna pravila<br />
(opće šerijatsko-pravne<br />
principe), koja bi trebala<br />
biti u funkciji iznalaženja<br />
pravnih rješenja (normi)<br />
za što širi krug pitanja koja<br />
nisu definirana posebnim<br />
zakonskim tekstom. To što<br />
pojedina pravila imaju šire<br />
značenjske implikacije od<br />
samog teksta iz kojeg su<br />
izvedena, ne dovodi u pitanje<br />
njihovu ispravnost, jer<br />
je forma zakonskog teksta<br />
često uvjetovana specijalnim<br />
povodom i specifičnim<br />
okolnostima, i predstavlja<br />
odgovor na konkretnu dilemu,<br />
ali je, u najvećem broju<br />
slučajeva, primjenjiva i na<br />
druge slične situacije. 8 U<br />
prilog tome govori i poznato<br />
usulsko načelo: U obzir<br />
se uzima općenitost izraza,<br />
a ne specifičnost povoda (El-<br />
’ibretu bi ‘umumi-l-lafzi la<br />
bi hususi-s-sebebi) 9 . Evo još<br />
nekih primjera zakonskih<br />
tekstova koji su preformulirani<br />
u posebna pravila: A<br />
onome ko bude primoran, ali<br />
ne iz želje, samo toliko da glad<br />
utoli, Gospodar tvoj će doista<br />
oprostiti i milostiv biti. 10<br />
(preformulisan je u pravilo:<br />
“Nužda zakon mijenja’’, ili<br />
“U nuždi je dozvoljeno ono<br />
što je inače zabranjeno’’);<br />
“Djela se cijene (vrednuju)<br />
prema namjerama’’ ’ 11 (preformuliran<br />
u pravilo: “O djelima<br />
subjekta se presuđuje na<br />
osnovu njegove namjere’’);<br />
“Nema (nanošenja) štete, niti<br />
uzvraćanja štetom.’’ ’ 12 (Preformulisan<br />
je u istoimeno<br />
pravilo); i dr.<br />
Propisi<br />
Iz navednog pravila naučili smo da<br />
amputirani dio ljudskog ili životinjskog<br />
tijela ima identičan pravni tretman<br />
kao i njihova strv (lešina), a ono što<br />
nas ovdje interesuje jeste da li i pod<br />
kojim uvjetima je dozvoljeno amputirati<br />
dio ljudskog ili životinjskog tijela.<br />
Što se tiče amputacije ljudskih udova,<br />
ona je dozvoljena u slučaju krajanje<br />
nužde (darure), e kada je ona u funkciji<br />
spašavanja ljudskog života, zaustavljanja<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
42
(ublaživanje) teških ili nesnošljivih bolova,<br />
ali i sprječavanja širenja bolesti na<br />
ostale dijelove tijela 13 . Situacija je sasvim<br />
drugačija kada je u pitanju amputacija<br />
životinjskih organa. Naime, njena dozvola<br />
nije uvjetovana strogim kriterijima,<br />
odnosno postojanjem krajnje potrebe,<br />
nego je dovoljna čvrsta pretpostavka da<br />
se time ostvaruje legitiman interes, kao<br />
što je poboljšanje kvalitete<br />
mesa, prekraćivanje boli<br />
životinje i sl. Jedino na što,<br />
tom prilikom, treba obratiti<br />
pažnju, i što je sa vjerskog<br />
stanovišta poželjno,<br />
jeste da postupak amputacije<br />
bude izveden u<br />
skladu sa najvišim profesionalnim<br />
standardima, i<br />
da se koriste one metode<br />
koje će osigurati da<br />
životinji bude nanešena<br />
što manja bol. Uporište<br />
za ovakvo stajalište, nalazimo<br />
u Poslanikovoj<br />
praksi da deve, koje su<br />
prikupljene na ime zekata,<br />
obilježi posebnim<br />
Amputirani dio<br />
ljudskog ili tijela<br />
morske životinje<br />
je čist, jer se,<br />
u pravnom<br />
smislu, njihova<br />
lešina smatra<br />
čistom, dok je<br />
amputirani dio<br />
tijela kopnene<br />
životinje nečist,<br />
obzirom da se<br />
njen leš smatra<br />
nečistim.<br />
znakovima, a koja se ogledala<br />
u tome da se zagrijanim<br />
željeznim predmetom, na<br />
vidljivo mjesto, utisne poseban<br />
žig. 14 j<br />
Također, u Poslanikovo,<br />
sallallahu ‘alejhi<br />
ve sellem, vrijeme bila je raširena<br />
praksa uškopljivanja kurbana. Sam<br />
Poslanik, sallallahu ‘alejhi ve sellem,<br />
je, kao što stoji u jednom hadisu,<br />
kao kurbane, zaklao dva uškopljena<br />
ovna. 15<br />
Bilješke<br />
1 - Prijevod značenja, El-Bekare, 158.<br />
2 - Fethu zi-l-dželali vel-ikram bi šerhi bulugil-merami,<br />
1/137.<br />
3 - Ovo se najjasnije očituje u riječima Poslanika,<br />
sallallahu ‘alejhi ve sellem: “Učenjaci su nasljednici<br />
Allahovih Poslanika” (Ahmed, 21 207., Ebu-Davud,<br />
3641., Tirmizi, 2682., Ibn-Madže, 223., i drugi. El-<br />
Albani je ovaj hadis ocijenio vjerodostojnim u Sahihu-ldžamiu,<br />
br. 6297.).<br />
4 - U tom smislu su riječi Uzvišenog, u prijevodu<br />
značenja: A Allaha se boje od robova Njegovih – učeni<br />
(Fatir, 27.).<br />
5 - Poslanik, sallallahu ‘alejhi ve sellem, je ovu prednost,<br />
prema jednom predanju, uporedio sa prednošću koju<br />
Mjesec, u noći uštapa, ima u odnosu na ostale zvijezde<br />
(Ahmed, 21 207., Ebu-Davud, 3641., Tirmizi, 2682.,<br />
Ibn-Madže, 223., i drugi), a prema drugoj verziji, sa<br />
prednošću koju on, kao Poslanik, ima u odnosu na druge<br />
ljude (Tirmizi, 2685.).<br />
6 - Učenjak koji je izigrao ukazano mu povjerenje<br />
i blagodati, na Sudnjem danu će, prema riječima<br />
Poslanika, sallallahu ‘alejhi ve sellem, među prvima<br />
okusiti gorčinu poniženja i na vlastitoj koži osjetiti<br />
žestinu džehhennemske vatre. U hadisu kojeg<br />
bilježi Muslim navodi se da će Allah, dželle šanuhu,<br />
džehennemsku vatru potpaliti sa tri osobe: učačem<br />
Kur’ana (učenjakom), borcem koji je poginuo u borbi na<br />
Allahovom putu, i imućnim čovjekom. Allah će pitati<br />
učenjaka: “Priznaješ li Moje blagodati, kojima sam te<br />
obdario?” “Priznajem”, odgovorit će on. “A šta si uradio<br />
s tim blagodatima” – upitat će ga ponovo. “Sve što sam<br />
naučio, i čemu sam druge podučavao, uradio sam radi<br />
tvog rizaluka i u Tvoje ime. Također, učio sam Kur’an<br />
samo kako bi stekao Tvoju naklonost” – pravdat će se<br />
učenjak. “Ne, tvoja jedina želja je bila da postigneš ugled<br />
u društvu i da se o tebi priča kao učenom čovjeku” – bit<br />
će Allahove riječi, nakon kojih će On narediti melekima<br />
da ga, licem okrenutim prema zemlji, bace u Vatru.<br />
7 - Fethu zi-l-dželali vel-ikram bi šerhi bulugil-merami,<br />
1/136., 137.<br />
8 - U konkretnom slučaju pojam behime (životinja),<br />
koji je naveden u hadisu, preformulisan je u opći pojam<br />
“hajj” (živo biće), jer ova dva pojma dijele zajedničku<br />
karakteristiku a ona je život.<br />
9 - Ajeti o li’anu (međusobnom proklinjanju supružnika<br />
u slučaju kada čovjek optuži svoju ženu za preljubu a nije<br />
u stanju da to pred sudom potvrdi sa četiri pravno valjana<br />
svjedoka) objavljeni su povodom ‘Uvejmira el-Adžlanija<br />
i njegove supruge koju je ‘Uvejmir optužio za preljubu,<br />
ali je njihovo značenje opće, što i sama forma, u kojoj<br />
su objavljeni, jasno potvrđuje. Naime, odnosna zamjenica<br />
ellezine (oni koji), spada u red općih izraza, koji kada se<br />
spominju u kontekstu određenog propisa, impliciraju<br />
njegovu općenitost.<br />
10 - Prijevod značenja, El-En’am, 145.<br />
11 - Buharija, 1., Muslim, 5036.<br />
12 - Ahmed, 1/313., Ibn-Madže, 2/784.<br />
13 - El-Kava’idu ve-d-davabitu-l-fikhijje-l-muessire<br />
fi ahkami-l-’ameli-t-tibbijji, dr. Hani ibn ‘Abdullah el-<br />
Džubejr, http://www.saaid.net/Doat/hani/13.htm.<br />
14 - Buharija, 1052., Muslim, 2119.<br />
15 - Ebu-Ja’la, 2/105, El-Bejheki, 9/268. Prema<br />
mišljenju El-Albanija, lanac ovog hadisa je dobar.<br />
(Irvau-l-galil, br. 1147.).<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
43
Kutak za islamsku omladinu<br />
FIN, NGO Svitanje, Udruženje Kewser<br />
Celebrate Mercy-organizacija grupnog<br />
gledanja online eventa u Sarajevu<br />
rajem prošlog mjeseca u Sarajevu, u prostorijama Fa-<br />
Kkulteta K islamskih nauka organizirano je prvo grupno<br />
gledanje online predavanja u sklopu sve popularnije online<br />
mreže Celebrate Mercy. Celebrate Mercy je internet mreža<br />
na koju je se potrebno registrirati kako bi se uživo i grupno<br />
pratilo online predavanje. Tema februarskog eventa bila je:<br />
“Ljubav & Voljeni, Muhammed: Lekcije iz njegovog bračnog<br />
života”. Svjetski poznati učenjaci, umjetnici, komičari,<br />
javne ličnosti, politički aktivisti – govorili su o Onome ko je<br />
poslat kao milost svjetovima. Program su pratili ljudi iz oko<br />
80 zemalja svijeta, i muslimani i nemuslimani. Uobičajeno<br />
je da se između prezentacija govornika, uživo kamerama javljaju<br />
i gledaoci. U izvještaju udruženog tima grupnog gledanja<br />
Celebrate Mercy eventa u Sarajevu navodi se sljedeće.<br />
“U prostorijama mesdžida FIN-a organizovano je klanjanje<br />
akšam-namaza. Event je počeo u 18h učenjem ašere / Abdel<br />
Rahim Sultan/ i obraćanjem organizatora /Selma Sendo i Fazlić<br />
Fikret/.<br />
Nakon toga počelo je javljanje organizatora Tarik el Messidi<br />
direktno iz New York-a. Najviše zemalja u online prijenosu<br />
bilo je upravo ovaj dan – evropske i azijske zemlje pratile su<br />
online predavanja. Organizator je unutar prezentacija islamskih<br />
učenjaka organizovao i kviz za sve učesnike. Pitanja su<br />
bila iz Poslanikove sire i možemo se pohvaliti veoma dobrim<br />
znanjem naših učesnika. U okviru eventa planirana su javljanja<br />
uživo sa grupnog gledanja Celebrate Mercy. Ove godine<br />
najavljeno a je i posebno javljanje iz Sarajeva – uživo smo se javili<br />
iz amfiteatra u Sarajevu, poslali poruku uz selame da smo zadovoljni<br />
predavanjem i da ih pratimo iz Sarajeva. Javljanje uživo je<br />
trajalo jednu minute što je i maksimalno trajanje. Moderator je<br />
posebno poselamio naše učesnike uz komentar da mu je drago da<br />
nas vidi u velikom broju jer zna da je u Bosni i Hercegovini pao<br />
veliki snijeg i da nas nije omeo u dolasku i organizaciji gledanja<br />
ovog eventa. Svim učesnicima poslat ćemo mailove sa linkovima<br />
prezentacija koje su mogli pratiti tokom eventa. Predavači: Amr<br />
Khaled, Tariq Ramadan, Dalia Mogahed, Hamza Yusuf, Dawud<br />
Wharsnby, Suhaib Webb, Yasmin Mogahed – samo su neka od<br />
imena 30 potvrđenih govornika. Napomena: Kotizacija ze seminar<br />
je bila na dobrovoljnoj osnovi i ukupno je skupljeno 188,00<br />
KM. Iznos će biti uplaćen na račun Celebrate Mercy”.<br />
Web televizija Zlatni ljiljan<br />
Alternativni medij koji će jačati patriotizam i ljubav prema našoj domovini RBiH<br />
Ovih dana promovirana je web televizija Zlatni ljiljan.<br />
Iz prvih kadrova video prezentacije vidi se da<br />
je ovaj projekat postavljen na jake noge. “Web televizija<br />
Zlatni ljiljan je po svojoj osnovi patriotsko-vjerskog karaktera.<br />
Naši programi su podjeljeni u 4 kategorije: Informativni<br />
program, politički program, vjerski program<br />
i program za djecu. Želimo raditi na stvaranju alterna-<br />
tivnog medija koji će jačati patriotizam i ljubav prema<br />
našoj domovini RBiH te raditi na jačanju vjerske svijesti<br />
Bošnjaka muslimana. Poštovani, pomozite naš rad<br />
vašim donacijama kako bismo mogli uspješno nastaviti<br />
raditi na ovom projektu i učiniti ga još boljim i kvalitetnijim“,<br />
kaže su u prvoj najavnoj špici Web televizija<br />
Zlatni ljiljan.<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
44
Udruženje “Svjetlo”<br />
Pomoć povratnicima u Vlasenici, Cerskoj i Milićima<br />
Predstavnici udruženja “Svjetlo” su 24.01.2012 i<br />
25.02.2012. godine u prohladnim zimskim danima<br />
obišli naše povratnike u istočnoj Bosni i to u mjestima: Vlasenica,<br />
Cerska i Opštinu Milići i tom prilikom povratnicima<br />
u Vlasenici uručili pakete nove i polovne odjeće koja je<br />
prikupljena u Fahdovoj džamiji i prostorijama Udruženja<br />
“Svjetlo”, dok su hranu koja je također prikupljenja u Fahdovoj<br />
džamiji i od pojedinaca koji su mimo džamije donirali<br />
veću količinu hrane za ovu akciju, podijelili našim povratnicima<br />
u Cerskoj i selima na području Opštine Milići.<br />
Ovom prilikom bi se zahvalili svima onima koji su donirali<br />
hranu i odjeću kao i onima koji su na bilo koji način pomogli<br />
da se ove akcije sprovedu i da se pomoć dostavi našem<br />
napuštenom narodu u istočnoj Bosni uz dovu Allaha, dž.š.:<br />
“Gospodaru, uvećaj im imetak na dunjaluku i obilno ih<br />
nagradi na ahiretu”.<br />
S obzirom na teško matrijalno i financijsko stanje naših<br />
povratnika u ovom dijelu naše prelijepe Bosne, odlučili smo<br />
pokrenuti nove humanitarne akcije s ciljem pomoći našim<br />
povratnicima u istočnoj Bosni.<br />
Ovom prilikom pozivamo Vas da zajednički, uz Božiji pomoć,<br />
u okviru vlastitih mogućnosti i na bilo koji način učestvujemo<br />
u ovim humanitarnim aktivnostima. Mjesto skupljanja<br />
hrane, odjeće i obuće će biti u Fahdovoj džamiji ili u<br />
prostorijama Udruženja “Svjetlo” - u ul. Ramiza Salčina br.<br />
110 na Vojničkom polju.<br />
Sve dodatne informacije možete dobiti na kontakt telefone:<br />
062 912-536, 062 812-118.<br />
Poziv u raj<br />
Asocijacija udruženja posjetila kabinet reisu-l-uleme Mustafe ef. Cerića<br />
Asocijacija udruženja, organizacija i servisa koju sačinjava-<br />
Aju Udruženje “Poziv u raj” Bosne i Hercegovine, Huma-<br />
Anitarna organizacija “Dirhem”, Predškolska ustanova “Alem”<br />
iz Zenice, Omladinski kulturni centar “Atis” iz Sanskog Mosta,<br />
Studio za medijsku produkciju “Muslim medija” i Servis<br />
za kreativna rješenja iz Tuzle, imala je priliku da posjeti kabinet<br />
reisu-l-uleme Bosne i Hercegovine,<br />
gospodina Mustafu ef.<br />
Cerića.<br />
Posjeta je za cilj imala da se kabinet<br />
reisu-l-uleme upozna sa<br />
ciljevima, misijom, planom i<br />
programom, kao i dosadašnjim<br />
aktivnostima koje su se održale<br />
pod pokroviteljstvom Asocijacije.<br />
Naznačen je poseban cilj Asocijacije<br />
da se svim ljudima kako u<br />
Bosni i Hercegovini, tako i van<br />
granica naše države predstave<br />
osnovne islamske vrijednosti u<br />
najljepšem svjetlu. Ukratko su<br />
navedeni najznačajniji projekti<br />
45<br />
u proteklih godinu dana svake pojedine članice Asocijacije.<br />
Nakon našeg obraćanja, uvaženi reisu-l-ulema Mustafa ef.<br />
Cerić, bio je pozitivno iznenađen rezultatima našeg rada.<br />
Očekivao je da će susret biti jedan u nizu od onih koje je<br />
do sada imao sa mnogim udruženjima, ali je posebno obradovan<br />
činjenicom da postoje institucije koje su ispravno razumjele<br />
islam, prakticiraju ga u<br />
svome životu, te da način putem<br />
kojeg pristupamo radu daje veliki<br />
pozitivni utjecaj na okruženje<br />
u kojem egzistiramo. Istakao je<br />
kako je počašćen time što smo se<br />
upoznali, razmijenili iskustva, te<br />
da je susret sa nama, citriramo,<br />
“Uljepšao mi današnji dan”. Uvaženi<br />
reis Cerić je dao punu podršku<br />
rada Asocijacije i svih njezinih<br />
programskih sadržaja, a posebno<br />
se osvrnuo na važnost jačanja<br />
identiteta i jedinstva Bošnjaka<br />
muslimana te jačanju institucija i<br />
države Bosne i Hercegovine.<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir
Zločin<br />
Svjedočenje Srba o ratnim zločinima<br />
nad Bošnjacima<br />
Radovan Stanković<br />
ih je neprestano silova<br />
ilovao<br />
Nastavljamo sa<br />
objavljivanjem<br />
svjedočenja Srba o<br />
ratnim zločinima nad<br />
Bošnjacima tokom<br />
agresije na Bosnu i<br />
Hercegovinu. I ova<br />
svjedočenja koja ćemo<br />
objaviti dogodila su se u<br />
sklopu sudskih procesa<br />
pred Haškim tribunalom<br />
Pripremio: Ramiz Hodžić<br />
Srpsku stranu priče o ratnim zločinima<br />
nad Bošnjacima nastavljamo<br />
svjedočenjem Dragana<br />
Zelenovića, rođenog 12. februara 1961.<br />
u Foči, u istočnoj Bosni i Hercegovini.<br />
Prije 1992. radio je kao električar u<br />
Miljevini. Dragan Zelenović je bio pripadnik<br />
jedinice “Dragan Nikolić”, vojne<br />
jedinice u Foči koja je na početku rata<br />
bila dio TO bosanskih Srba, a od ljeta<br />
1992. nadalje dio Vojske Republike Srpske.<br />
Zelenović je bio vojnik i, de facto,<br />
vojni policajac. “Dragan Zelenović je<br />
obavijestio Pretresno vijeće da je počeo<br />
da osjeća kajanje kad je protiv njega<br />
podignuta Optužnica 1996. godine.<br />
Međutim, tada se nije dobrovoljno predao<br />
Međunarodnom sudu. Godine 2000.<br />
ili 2001. pobjegao je iz Foče u Rusiju,<br />
gdje su ga 2005. uhapsile ruske vlasti.<br />
Odatle je 10. juna 2006. prebačen na<br />
Međunarodni sud, preko Bosne i Hercegovine.<br />
Prilikom drugog ponovnog pristupanja<br />
Sudu 14. jula 2006., Zelenović<br />
se izjasnio da nije kriv. Zatim je nastavio<br />
da osporava Optužnicu i učestvuje u<br />
postupku u skladu sa zahtjevom podnijetim<br />
u skladu s pravilom 11bis. Strane<br />
u postupku su tek 14. decembra 2006.<br />
dostavile Sporazum o izjašnjavanju o<br />
krivici i Zelenović se 17. januara 2007.<br />
zvanično potvrdno izjasnio o krivici”.<br />
Zelenović se složio sa Tužilaštvom da<br />
su krivična djela i propusti koje je on<br />
počinio bili dio široko rasprostranjenog<br />
ili sistematskog napada na civilno<br />
stanovništvo, naročito na muslimansko<br />
stanovništvo opštine Foča. Na kraju,<br />
Zelenović je priznao da mu je bila poznata<br />
činjenica da je u toku oružani sukob i<br />
široko rasprostranjen ili sistematski napad<br />
na nesrpsko, prije svega muslimansko,<br />
civilno stanovništvo, kao i činjenica<br />
da je on postupao u okviru tog napada<br />
i da mu je doprinio. Zelenović je izjavio<br />
da je kriv za podržavanje i pomaganje<br />
krivičnog djela silovanja FWS-75 i za silovanje<br />
FWS-87 kao mučenje i silovanje<br />
kao zločine protiv čovječnosti (tačke 5<br />
i 6), za saizvršenje silovanja FWS-87 i<br />
dvije neidentifikovane žene, za trostruko<br />
silovanje FWS-75 i trostruko silovanje<br />
FWS-87 kao mučenje i silovanje kao<br />
zločine protiv čovječnosti (tačke 13 i 14).<br />
Dragan Zelenović se izjasnio krivim i za<br />
silovanje kao zločine protiv čovječnosti.<br />
Nastavljamo drugi dio svjedočenja<br />
Bošnjakinja koje se navode u ovom tekstu<br />
pod šiframa a koje je silovao Dragan<br />
Zelenović.<br />
FWS-75<br />
FWS-75 je u svom iskazu rekla da<br />
su sve četiri djevojke koje su odvedene<br />
u stan Radomira Kovača bile seksualno<br />
zlostavljane i silovane. Samu FWS-75<br />
Kovač je silovao jedan dan nakon što je<br />
stigla u taj stan. Kovač ju je uz to silovao<br />
svake večeri tokom prvog tjedna njenog<br />
boravka tamo, jednom prilikom zajedno<br />
s FWS-87, i to uz muziku iz “Labuđeg<br />
jezera”. Radomir Kovač je u tom stanu<br />
silovao i A.B., što je A.B. sama ispričala<br />
FWS- 75. Vojkan Jadžić je rekao FWS-<br />
75 i A.B. da će morati ići u kuću u blizini<br />
Hotela “Zelengora”, gdje će morati kuhati<br />
i čistiti za neke druge ljude. Nakon<br />
nekoliko dana FWS-75 i A.B. su tamo<br />
odvedene i nakon toga su u toj kući u<br />
blizini Hotela “Zelengora” provele otprilike<br />
15 dana, gdje ih je neprestano silovalo<br />
10 do 15 vojnika iz Srbije. Radomir<br />
Kovač je povremeno navraćao da vidi<br />
kako su i pretvarao se da mu ih je žao.<br />
Srpski vojnici su iz te kuće odveli FWS-<br />
75 i A.B. u jedan drugi stan u Pod Masali,<br />
gdje su morale ostati sedam do deset<br />
dana i gdje je FWS-75 bila ponovno seksualno<br />
zlostavljana, ali tamo nije vidjela<br />
optuženog Radomira Kovača. Potom je<br />
Vojkan Jadžić odveo FWS-75 i A.B. natrag<br />
u “Brenu” u stan Radomira Kovača<br />
i po svom dolasku vidjele su da su FWS-<br />
87 i A.S. još uvijek tamo. Silovanja su se<br />
nastavila i nakon njihovog povratka. One<br />
večeri kada su se vratile, Vojkan Jadžić je<br />
pokušao silovati FWS-87, što je Radomir<br />
Kovač spriječio, iako mu je prethodno<br />
obećao da će moći spavati s njom. Jedan<br />
drugi srpski vojnik, “Željko”, zlostavljao<br />
je A.B., a Jagoš Kostić je silovao A.S.<br />
Tokom te noći “Željko” je odveo A.B. u<br />
stan u Pod Masali, a Jagoš Kostić je A.S.<br />
odveo u stan u Donjem Polju. Sljedećeg<br />
jutra, dok su Kovač i Vojkan Jadžić još<br />
spavali nakon noći pijančevanja, DP l<br />
je ušao stan i odveo FWS-75 i FWS-87.<br />
Vojkan Jadžić, koji se probudio, pošao<br />
je za njima. Odvedene su u stan DP l s<br />
druge strane zgade “Brena”, gdje je Vojkan<br />
Jadžić “navalio da siluje” FWS-87.<br />
Oko podneva Kovač se pojavio u stanu<br />
s nožem i naredio FWS-87 i FWS-75 da<br />
ustanu i krenu s njim. Ni Vojkan Jadžić<br />
ni DP l nisu se tome suprotstavili. FWS-<br />
75 i FWS-87 su na kraju vraćene natrag<br />
u stan u Pod Masali, gdje je čekala A.B.<br />
FWS-75 se sjeća da su nakon povratka u<br />
stan u Pod Masali one (FWS-75 i FWS-<br />
87) tamo zatekle A.B. Sve tri morale su<br />
skinuti svu odjeću i stajati na stolu otprilike<br />
pola sata, dok je Radomir Kovač<br />
ležao na sofi. Nakon toga ih je Radomir<br />
Kovač, još uvijek nage, odveo do Drine<br />
i zaprijetio da će ih zaklati i baciti u rijeku.<br />
Jagoš Kostić ga je spriječio da izvrši<br />
tu prijetnju i žene su vraćene u stan.<br />
FWS-75 se sjeća da je provela otprilike<br />
mjesec dana u stanu Radomira Kovača,<br />
uključujući i razdoblja provedena u kući<br />
u blizini Hotela “Zelengora” i u Pod<br />
Masali. Tokom tog razdoblja djevojke su<br />
morale obavljati kućanske poslove kao<br />
što su čišćenje, kuhanje i pranje odjeće<br />
muškarcima. Kada muškarci nisu bili<br />
prisutni, bile su zaključane u stanu.<br />
Konačno, jednog jutra Radomir<br />
Kovač je najavio da će A.B. biti prodana<br />
izvjesnom “Dragecu”, a da će FWS-75<br />
odvesti DP l i izvjesni “Zelja”. “Dragec”<br />
je došao, platio 200 njemačkih maraka<br />
za A.B. i odveo je. Kasnije tog dana DP<br />
l i Zelja odveli su FWS-75 u “Dragecov”<br />
stan, gdje joj je “Dragec” rekao da joj je<br />
spasio život jer su se spremali da je ubiju.<br />
Dok su bile tamo, “Dragec” ih je iznajm-<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
46
ljivao drugima kao prostitutke. Nakon<br />
nekog vremena (u iskazu svjedokinje to<br />
razdoblje varira između 15 dana i otprilike<br />
dva mjeseca) provedenog u “Dragecovom”<br />
stanu, Jasko Gadžić je odveo<br />
A.B., koju nakon toga niko više nije vidio.<br />
FWS-75 je na kraju prodana izvjesnom<br />
Todoviću koji ju je držao u stanu u<br />
dijelu Foče koji se zove Masala. Iz Foče je<br />
uspjela pobjeći 5. marta 1993., uz pomoć<br />
dvojice Srba.<br />
FWS-87, FWS-62, FWS-50 i FWS-<br />
95 su među onima koje se sjećaju da su<br />
tokom boravka u Srednjoškolskom centru<br />
Foča žene bile veoma često izvođene<br />
i seksualno zlostavljane. 577 FWS-87 se<br />
konkretno sjeća da je FWS-75 bila među<br />
ženama koje su prozivane, te da su silovane<br />
u istoj učionici u Srednjoškolskom<br />
centru Foča tokom incidenta koji je<br />
opisala FWS-87. FWS-95 se takođe<br />
sjeća da je FWS-75 bilo naređeno da<br />
izađe te noći, ali se nije mogla sjetiti što<br />
se s drugim ženama u učionici događalo<br />
dok je nju silovao DP 1. D.B. se sjeća da<br />
ju je Dragoljub Kunarac zajedno s FWS-<br />
75 izveo iz “Partizana” i odveo u ulicu<br />
Osmana Đikića br. 16.Obje svjedokinje,<br />
FWS-75 i D.B., sjetile su se da je grupa<br />
vojnika već čekala kad su one došle. D.B.<br />
je posvjedočila, isto kao i FWS- 75, da<br />
je izgledalo da Dragoljub Kunarac ima<br />
kontrolu nad tim vojnicima u kući. D.B.<br />
je nadalje potvrdila svjedočenje FWS-<br />
75 o tome da su njih dvije bile odvedene<br />
u zasebne sobe u toj kući. D.B. je<br />
takođe rekla da je FWS-75 jedva mogla<br />
hodati i da je izgledala jako<br />
uplašeno kada su djevojke<br />
nakon tog incidenta zajedno<br />
vraćene u “Partizan”. D.B.<br />
se nadalje sjeća da ju je zajedno<br />
s FWS-75 u Miljevinu<br />
odveo Dragoljub Kunarac.<br />
FWS-87, A.S. i FWS-132<br />
sjećaju se da je FWS-75 boravila<br />
s njima u Karamanovoj<br />
kući. Svjedočenje FWS-75<br />
o neprestanim silovanjima<br />
koja su ona i ostale žene morale<br />
trpjeti dok su ih držali u<br />
Karamanovoj kući odražava<br />
se i u drugim iskazima.<br />
FWS-87 i A.S. sjećaju se da<br />
su bile neprestano silovane.<br />
D.B. je slično tome izjavila da<br />
ju je neprestance silovao Radovan<br />
Stanković.<br />
Svjedočenje A.S.<br />
A. S., koja je imala otprilike 19 godina<br />
u vrijeme tih događaja i kćerka je<br />
FWS- 152, sjeća se daje vidjela FWS-87,<br />
FWS-75, A.B., D.B. i J.G. u Karamanovoj<br />
kući. A.S. je prije rata živjela veoma<br />
blizu te kuće i identificirala ju je na fotografiji<br />
u sudnici. A.S. se uopšte nije sjetila<br />
nikoga u toj kući ko se zvao “Žaga” ili<br />
Dragoljub Kunarac. A.S. su neprestano<br />
silovali dok je živjela u toj kući. Morala<br />
je obavljati kućanske poslove i nije<br />
smjela ići kamo je htjela. Svjedokinja A.<br />
S. je u svom iskazu rekla da je, nakon<br />
Sve tri morale<br />
su skinuti<br />
svu odjeću i<br />
stajati na stolu<br />
otprilike pola<br />
sata, dok je<br />
Radomir Kovač<br />
ležao na sofi.<br />
Nakon toga ih je<br />
Radomir Kovač,<br />
još uvijek nage,<br />
odveo do Drine<br />
i zaprijetio da<br />
će ih zaklati i<br />
baciti u rijeku.<br />
Jagoš Kostić<br />
ga je spriječio<br />
da izvrši tu<br />
prijetnju i žene<br />
su vraćene u<br />
stan.<br />
što su njoj i ostalim ženama<br />
iz njenog sela Miljevina naredili<br />
da napuste svoje kuće<br />
i odvođenja u “Partizan”<br />
negdje sredinom augusta, u<br />
samom “Partizanu” provela<br />
otprilike jedan do tri mjeseca.<br />
Nije mogla biti preciznija<br />
u pogledu vremena. Odande<br />
je DP l odveo nju, FWS-87 i<br />
vjerojatno A.B. u jedan stan,<br />
gdje ih je predstavio dvojici<br />
vojnika s kojima im je rečeno<br />
da moraju ostati. Ne sjeća se<br />
je li i FWS-75 takođe bila<br />
odvedena tom prilikom, ni<br />
kada je tačno stigla A.B. Ta<br />
dvojica muškaraca, “Jagoš”<br />
i “Klanfa”, odveli su ih u<br />
jedan stan u zgradi “Lepa<br />
Brena” koju je identificirala<br />
na fotografiji tužilaštva. A.S.<br />
je u stanu Radomira Kovača ostala otprilike<br />
mjesec ili dva, a viđala ga je gotovo<br />
svakodnevno. Ona je spavala s Jagošem<br />
Kostićem u jednoj sobi dok je Radomir<br />
Kovač u drugoj sobi spavao s FWS-87.<br />
A.S. je pred Pretresnim vijećem ispričala<br />
kako ju je tokom prvog dana u tom<br />
stanu Jagoš Kostić natjerao da izađe s<br />
njim u grad i da ga pritom drži ispod<br />
ruke. Odvedena je u jedan kafić, a zatim<br />
vraćena u stan. U međuvremenu je Radomir<br />
Kovač očito silovao FWS-87, što<br />
joj je FWS-87 kasnije i potvrdila. A.S. je<br />
tog prvog dana takođe silovana, a to je<br />
učinio Jagoš Kostić.<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
47
Zelena transferzala<br />
Islamska zajednica u Hrvatskoj - Medžlis IZ Split<br />
Splitski Bošnjaci obilježili Dan nezavisnosti BiH<br />
Crna Gora<br />
Crnogorski modalitet vjeroispovjesti - “muslimanska” i “islamska”<br />
Nakon rezultata Popisa stanovništva 2011. godine, Mešihat<br />
Islamske zajednice u Crnoj Gori, reagovao je na pogrešku<br />
počinjenu ovom prilikom, kojom se u rubrici koja tretira<br />
vjeroispovjest, za pripadnike Islama tretiraju dva modaliteta<br />
pripadnosti “muslimanska” i “islamska”. Reis Rifat ef. Fejzić je<br />
tom prilikom u Reagovanju naglasio da će se Islamska zajednica<br />
ograditi od rezultata Popisa, ako ova pogreška ne bude korigovana.<br />
O ovom pitanju, reis Fejzić je razgovarao i sa premijerom<br />
Igorom Lukšićem, i napor Islamske zajednice je naišao na pozitivan<br />
prijem i razumijevanje. Na adresu Mešihata Islamske zajednice,<br />
reisu Fejziću je od strane direktorice MONSTAT-a, mr.<br />
Gordane Radojević, upućeno obavještenje o ispravci pomenutog<br />
propusta.<br />
Kosovo<br />
Neozbiljna ideja o ujedinjenju Albanije i Kosova<br />
Albanski premijer Salji Beriša kaže da ne smatra ozbiljnim poslanike<br />
sa Kosova koji teže ka ujedinjenju Kosova i Albanije. Beriša je u razgovoru<br />
sa austrijskim novinarima u Tirani, kako prenosi APA, rekao da<br />
Albanija podržava dogovor o regionalnom predstavljanju Kosova. “To je<br />
bio veoma važan dogovor, čime Srbija zvanično prihvata, javno i de fakto<br />
i de jure nezavisnost Kosova”, rekao je Beriša. Dogovorom, kako je dodao,<br />
nastaje nova klima u regionu i evropska perspektiva Srbije i Kosova<br />
ostaju očuvane. Ograničenja kroz fusnotu, prema njegovom mišljenju,<br />
za Kosovo nisu suštinska. Beriša je dalje istakao da ne smatra ozbiljnim<br />
poslanike sa Kosova koji teže ka ujedinjenju Kosova i Albanije. “Oni nisu<br />
relevantni”, ocjenio je on, dodajući da je pristupanje EU najvažniji i najveći<br />
projekat njegove zemlje. Ujedinjenje sa Kosovom, prema njegovim<br />
riječima, stara je ideja, uz koju je odrastao i kojoj je posvetio svoj život.<br />
“Međutim, kasnije sam spoznao da na Kosovu postoje i druge okolnosti<br />
i zbog toga sam u potpunosti podržao nezavisnost Kosova”, objasnio je<br />
Beriša.<br />
48<br />
Splitski su Bošnjaci ove godine posebno su obilježili<br />
Dan nezavisnosti Bosne i Hercegovine.Splitski<br />
su Bošnjaci ove godine za Dan nezavisnosti Bosne i<br />
Hercegovine pripremili čak dva kulturna događaja, a<br />
oba su se održala 02.03.2012.godine u dvorani Kazališta<br />
Mladih Split s početkom u 18:00 sati. Nakon<br />
intoniranja himni skupu se obratila dogradonačenica<br />
grada Splita gospođa Anđela Visković istaknuvši da<br />
Grad Split sve čini i da će i ubuduće sve činiti da se<br />
sve nacionalne manjine u Splitu mogu osjećati sretno i<br />
zadovoljno u svakom smislu. Izrazila je i svoje osobno<br />
zadovoljstvo što će večeras biti i družiti se sa mnogim<br />
Bošnjacima koje poznaje, završavajući svoje obraćanje<br />
još jednom čestitkom svim Bosancima i Hercegovcima<br />
Dan nezavisnosti njihove Domovine Bosne i Hercegovine.<br />
U nastavku programa odličan govor o Danu<br />
nezavisnosti Bosne i Hercegovine održao je prof. dr.<br />
Ibrahim Kajan. Govoreći o značenju toga praznika,<br />
podsjećajući nas i na događaje u Sarajevu prije 20 godina,<br />
krvavoj i teškoj borbi Bošnjaka ali i drugih naroda<br />
Bosne i Hercegovine da sačuvaju u amanet Bosnu i<br />
Hercegovinu i sve njene vrijednosti.<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir
Srbija<br />
Revija “Sandžak” – Glas istine i pobune!<br />
Prije 80 godina, tj. 1. februara<br />
1932. godine, u Prijepolju se pojavio<br />
prvi broj lista „Sandžak“. Taj<br />
datum je historijski omeđio početak<br />
medijske publicistike i žurnalistike u<br />
širem kontekstu razvoja stvaralaštva<br />
u Sandžaku. Tijekom šestogodišnjeg izlaženja (1932-<br />
1938) u Kraljevini Jugoslaviji, s ovim glasilom su sarađivali<br />
najprogresivniji i najugledniji ljudi toga vremena.<br />
Među saradnicima bili su i mnogi profesori Beogradskog<br />
univerziteta, kao i lideri najznačajnijih opozicionih stranaka<br />
toga vremena. Na taj način „Sandžak“ je postao<br />
nepresušni rasadnik ideja, misija, vizija i strategija svojevrsne<br />
nedemokratske tribine i truba probuđenih želja<br />
i stremljenja malobrojnih prosvijećenih slojeva onovremenog<br />
jugoslovenskog društva, kako su isticali urednici<br />
u svojim kolumnama.<br />
Ključni osnivači lista, njegovi pasionirani poštovaoci su se<br />
već u jednom od prvih brojeva „Sandžaka“, putem javnog<br />
proglasa pod nazivom „Sandžaklijama i prijateljima Sandžaka“,<br />
obratili te daleke 1932. god. javnom mnijenju,<br />
ukazujući na programsku orijentaciju<br />
ovog glasila: „Potreban je bio odavno<br />
jedan list u kome bi našao pisanog<br />
izlaza cio javni život našega Sandžaka.<br />
Potrebno je podstaći ljude da nekakav<br />
kulturno značajan posao otpočne. Potrebno<br />
je bilo da se naši školovani ljudi zainteresiraju za<br />
javne poslove rodnog kraja, da se unese nešto duhovnog<br />
života u naše zaspale gradove i prošire pokret na naše sandžačko<br />
selo. Zbog toga je pokrenut list ‘Sandžak.’ Poreknut<br />
ne da on sam sve to sredi, nego da pomogne, ponegdje<br />
podstakne, dovede u međusobnu vezu one koji to<br />
hoće da rade…“<br />
Zacijelo, ovaj apel kao da je danas napisan, a ne prije 80<br />
godina. Toliko djeluje svježe i toliko govori o nama koliko<br />
se nismo mnogo udaljili od tog prvog datuma! Drugim<br />
riječima, utemeljivači glasila „Sanadžak“, pokretači lista,<br />
željeli su da izvrše integraciju svih progresivnih snaga oko<br />
svoje opoziciono koncipirane političke platforme, što je<br />
bio više nego hrabar i riskantan poduhvat za vrijeme kralja<br />
Aleksandra Karađorđevića. (prof. dr. Šefket Krcić)<br />
Medijima u BiH i Makedoniji - saopćenje za javnost-protestno pismo<br />
Albansko-bosansko Udruženje građana “Dardania” u Tuzli<br />
49<br />
Povodom hladnokrvnog dvostrukog ubistva, koje je<br />
počinio makedonski policajac 28. 02. 2012 u Gostivaru<br />
(Makedonija), Albansko-bosansko Udruženje građana<br />
TK “Dardania” izdaje saopćenje za javnost u kojem<br />
najoštrije osuđuje ovaj čin i izražava protest zbog zvanične<br />
izjave portparola MUP-a Makedonije Ive Kostevski da<br />
su ubistva izvršena u “samoodbrani”. Svi Albanci širom<br />
svijeta šokirani su hladnokrvnim i nemilosrdnim ubistvom<br />
dva Albanca. Ovaj tragičan slučaj, nažalost, ima i<br />
međunacionalnu dimenziju, a portparol MUP-a ne vodi<br />
računa o međunacionalnim odnosima. Naime, podsjećanja<br />
radi, dana 28. 02. 2012,<br />
u Gostivaru (Makedonija) zbog<br />
banalne prepirke, oko parkiranja<br />
auta, makedonski policajac<br />
- koji nije bio na službenoj<br />
dužnosti - svojim službenim<br />
pištoljem ispalio je sedam hitaca<br />
i ubio dva Albanca.Albanci<br />
BiH protestiraju protiv izjave<br />
portparola MUP-a Makedonije<br />
da je policajac izvršio krivično<br />
djelo ubistvo u “samoodbrani”.<br />
Stoga, pitamo portparola MUPa,<br />
da li je samoodbrana ubistvo<br />
dva civilna nenaoružana građanina?<br />
Gospodo, to je zločin i u<br />
ratno vrijeme, a kamoli u miru!<br />
Zaista, smatramo, da je ova<br />
izjava bez osnova, nemilosrdna,<br />
cinična, amoralna i dezintegrirajuća.<br />
Ovom izjavom, mi smo<br />
zaprepašteni jer MUP Makedonije<br />
motivira i ostale makedonske<br />
policajce kako da se ponašaju u sličnim situacijama<br />
prema Albancima u Makedoniji. Apeliramo na sve, vladine<br />
i nevladine organizacije i na medije da ova svirepa<br />
ubistva ostave da procesuiraju nadležni sudski organi<br />
bez ikakvih prejudiciranja, a od nadležnih sudskih organa<br />
tražimo da počinioca kazne najoštrijom zakonskom<br />
kaznom.Kakva god presuda bude, Sud nikada neće nadoknaditi<br />
gubitak muža njihovim suprugama, oca njihovoj<br />
djeci, sina njihovim roditeljima... Treba podsjesiti da<br />
2012. godina nije ni 1994, ni 1997, ni 2001. godina, a<br />
Makedonija nije Palestina.<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir
Islamnet<br />
Izrael<br />
Zašto niko nije zabrinut<br />
zbog izraelskih atomskih<br />
bombi?<br />
Iranska nuklerna kriza je trenutno<br />
najaktuelnije političko<br />
pitanje u svijetu. Izrael i Amerika<br />
uporno proizvode krizu jer<br />
Iran navodno proizvodi atomsko<br />
naoružanje. Osim Izraela i<br />
Amerike i druge zemlje se bave<br />
istim pitanjem. Recimo, britanski<br />
premijer David Cameron izjavi<br />
ovih dana neviđenu glupost.<br />
Naime, Cameron je upozorio Britance<br />
da Iran pravi raketu kojom<br />
će moći gađati Veliku Britaniju.<br />
I dok se diže buka oko iranskog<br />
nuklearnog naoružanja niko ne<br />
postavlja pitanje šta je sa izraelskim<br />
atomskim bombama. Zašto<br />
svjetska javnost, posebno muslimani<br />
ne problematiziraju izraelsko<br />
nuklearno naoružanje?<br />
Izrael je jedina država u svijetu<br />
koja otvoreno podržava terorizam<br />
i koja opstaje zahvaljujući<br />
činjenju terorističkih napada koje<br />
izvode širom svijeta. Teroristička<br />
država Izrael posjeduje atomsko<br />
naoružanje. Izrael uopće ne krije<br />
da posjeduje atomsko naoružanje.<br />
Ono što je najzabrinjavajuće kada<br />
je u pitanju izraelska atomska<br />
bomba jeste istina da je Izrael<br />
svoje atomsko naoružanje usmjerio<br />
ka muslimanskim ciljevima u<br />
regiji, odnosno Izrael je napravio<br />
atomsku bombu, ne kako bi se<br />
zaštitio od eventualne sigurnosne<br />
prijetnje, već da bi jednog dana,<br />
kada im to cionistički ciljevi budu<br />
naložili, istim tim atomskim<br />
bombama gađali muslimane u<br />
komšiluku. I pored toga nijedna<br />
muslimanska zemlja ni prstom ne<br />
mrda da se takva situacija promijeni.<br />
Povijest islama<br />
Kolekcija kovanog novca muslimanskih vladara<br />
Abbasidski hilafet, Egipat,<br />
halifa Abul Qasim Ungur<br />
(946.-961.), Dinar 334 AH<br />
(946. AD), Fustat<br />
Abbasidski hilafet, novac<br />
Harun al-Rashida<br />
(786.-809. AD), Dinar<br />
Abbasidski hilafet, halifa<br />
Khumarawayh ibn Ahmad<br />
(884.-896. AD), Dinar<br />
Abbasidski hilafet, Jemen<br />
al-Mutadid (892.-901. AD),<br />
Dinar<br />
Tokom stoljetnih vladavina brojni muslimanski<br />
vladari su iza sebe ostavili<br />
veliku kolekciju kovanog novca. Ovaj vid<br />
muslimanske ostavštine danas se nalazi<br />
razasut po brojnim svjetskim muzejskim<br />
institucijama. “Muslimani, kao i predislamski<br />
Arapi, u svim društvenim poslovima<br />
koristili su monetu (novac) stranih<br />
(drugih) država. U to vrijeme, novac<br />
koji je bio u opticaju, bio je kovanoga<br />
tipa, a porijeklo mu je bilo iz Bizantije<br />
(bizantski dinar), Perzije (perzijski dirhem),<br />
te bakreni novčići (el-fulus ennuhasije)<br />
koji su također bili bizantskog<br />
porijekla. Za vrijeme Poslanika, sallallahu<br />
alejhi ve sellem, i njegovog prvog<br />
halife, Ebu-Bekra, radijallahu anhu, nije<br />
bilo izrade novih valuta, najvjerovatnije<br />
zbog slabog ekonomskog priliva sredstava<br />
i zbog stalnih ratova, pa zbog toga i<br />
nije bilo potrebe mijenjati novac koji je<br />
već duže vrijeme u opticaju među narodom,<br />
jer je islamska država u to vrijeme<br />
bila opterećena prioritetnijim obavezama,<br />
pogotovo za vrijeme hilafeta Ebu-<br />
Bekra, radijallahu anhu, kada su murtedi<br />
(otpadnici) pokušali uništiti plodove<br />
poslaničke misije. Međutim, za vrijeme<br />
hilafeta Omera b. Hattaba, radijallahu<br />
anhu, novčani prihodi od zekata, džizje i<br />
harača, uveliko su se povećali, tako da se<br />
znalo često desiti da novac koji je prikupljen<br />
u navedene svrhe, bude falsifikovan<br />
i krivotvoren. Da bi stao u kraj ovakvim<br />
kriminalnim radnjama i prevarama i da<br />
bi zaštitio državnu blagajnu (bejtu-lmal),<br />
Omer, radijallahu anhu, naređuje<br />
da se izradi novac na kojem će pisati “pozitivne<br />
riječi” i koje će upućivati na čist<br />
i ispravan imetak (novac). Pa je tako na<br />
izrađenom novcu za vrijeme Omera, radijallahu<br />
anhu, pisalo: tajjib-dobar, džaizdozvoljen<br />
i vafi-dovoljan i potpun, s tim<br />
da je pored ovih riječi, Omer, radijallahu<br />
anhu, dodao i riječi islamskog sadržaja,<br />
kao što su: el-hamdu lillahi-hvala Allahu,<br />
Muhammedun resulullah-Muhammed je<br />
Allahov poslanik i bismillah-u ime Allaha.<br />
Ovakav novac je bio u funkciji i za vrijeme Osmana i Alije,<br />
radijallahu anhuma. Dolaskom Muavije, radijallahu anhu,<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
50
dolazi do izrade<br />
novog kovanoga<br />
novca na području<br />
Iraka, Damaska i<br />
Mekke. Bez obzira<br />
na određene promjene<br />
koje su uradili<br />
Omer i Muavija,<br />
radijallahu<br />
anhuma, perzijski<br />
i bizantski novac<br />
ostao je najjača i<br />
najaktivnija valuta<br />
u islamskoj državi.<br />
Međutim, dolaskom<br />
Abdulmelik<br />
b. Mervana,<br />
dolazi do pojave<br />
čiste islamske valute,<br />
koja će postati<br />
jak protivnik bizantskom<br />
dinaru i<br />
perzijskom dirhemu”,<br />
piše Cokoja<br />
Saudin u časopisu<br />
Asr. Nakon halife<br />
Abdulmelika b.<br />
Mervana i brojni<br />
drugi islamski<br />
vladari su kovali<br />
novac. Objavljujemo<br />
najznačajniju<br />
kolekciju kovanog<br />
novca islamskih<br />
vladara.<br />
Kovani novac Suleimana I<br />
Veličanstvenog<br />
Španija i sjeverna Afrika u<br />
vrijeme Almoravidsa, Dinar<br />
Egipat i Sirija, vladavina<br />
Ayyubida, vladar<br />
Al-Kamil (1218.-1237. AD),<br />
Dinar<br />
Alžir<br />
Zbog parlamentarnih izbora prekida se fudbalsko prvenstvo<br />
Kovani novac emevijskog<br />
halife Abd al-Malik<br />
Kovani novac Mehmeda<br />
el-Fatiha<br />
Španija i sjeverna Afrika u<br />
vrijeme Almohadsa, Abd<br />
al-Mumin (1130.–1163.),<br />
Dinar<br />
Arapska revolucija je rušenjem dik-<br />
Atatora u Egiptu, Tunisu i Libiji<br />
Aomogućila javnosti uvid u mnoge tajne<br />
arapskih diktatorskih režima. Bez<br />
obzira ne sve otkrivene tajne srušenih<br />
arapskih diktatora, još uvijek aktivni<br />
arapski diktatori, kao što je slučaj<br />
sa diktatorskim režimom u Alžiru,<br />
i dalje su dosljedni svojim diktatorskim<br />
metodama vladanja. Alžirska<br />
diktatorska vlast je nedavno nametnula<br />
dekret o prekidu alžirskog<br />
fudbalskog prvenstva u vrijeme<br />
predstojećih parlamentarnih izbora.<br />
U strahu da bi fudbalske utakmice<br />
mogle biti iskorištene za organiziranje<br />
protesta protiv vlasti alžirska vlada<br />
je zabranila održavanje svih fudbalskih<br />
mečeva u prvoj polovici maja ove godine<br />
kada će se održati parlamentarni<br />
izbori.<br />
Europa<br />
Stvaranje krovnog<br />
evropskog fašističkog<br />
pokreta<br />
Zadnjeg dana ovog mjeseca u<br />
Danskoj će se održati susret<br />
evropskih profašističkih ekstremističkih<br />
organizacija. “Evropska<br />
odbrambena liga i drugi antidžihadski<br />
pokreti susret će se<br />
31. marta u Aarhusu u Danskoj”,<br />
stoji u obavijesti o održavanju<br />
navedenog skupa. Tema navedenog<br />
sastanka bit će Šerijat, halal<br />
hrana i islamizacija evropskih<br />
zemalja. Predstavnici profašističkih<br />
organizacija iz Engleske, kao<br />
što je Engleska odbrambena liga,<br />
Švedske, Norveške (Norvešku će<br />
predstavljati saborci teroriste Andersa<br />
Breivika), Amerike, Italije,<br />
Poljske, Finske, vjerovatno će se<br />
tu naći i naši balkanski fašisti,<br />
okupljanje u Danskoj iskoristit<br />
će za osnivanje jedne krovne profašističke,<br />
odnosno antiislamske<br />
mreže. Weyman Bennett, glasnogovornik<br />
organizacije Ujedinjeni<br />
protiv fašizma kaže da je spomenuto<br />
okupljanje profašističkih<br />
organizacija prvo ovakve vrste i<br />
da je ovo okupljanje opasna najava<br />
promjene evropskog društva.<br />
“Evropske lige su nova opasnost.<br />
Ne smijemo zaboraviti da je Norveška<br />
odbrambena liga izrodila<br />
jednog Andersa Breivika. Rast<br />
utjecaja pokreta kao što su evropske<br />
odbrambene lige u vrijeme<br />
ekonomske krize zabrinjavajuća<br />
su najava ponovnog rađanja fašističkih<br />
uličnih armija koje bi mogle<br />
uništiti evropsko demokratsko<br />
društvo”, zaključuje Weyman<br />
Bennett.<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
51
Nigerija<br />
Sanusi Lamido: Islamsko<br />
bankarstvo postaje globalni<br />
način bankarstva,<br />
pogotovo u uvjetima aktuelne<br />
dužničke krize<br />
Sanusi Lamido, 50-godišnji<br />
guverner Nigerijske centralne<br />
banke, čovjek kojeg je američki<br />
magazin The Times uvrstio<br />
među stotinu najutjecajnijih ljudi<br />
na svijetu u prošloj godini, jedan<br />
je od najutjecajnijih zagovornika<br />
uvođenja islamskog bankarstva<br />
u svjetske finansijske tokove.<br />
Ovako Sanusi govori o islamskom<br />
bankarstvu: “Kod islamskog bankarstva<br />
ne radi se o religiji, već o<br />
proizvodima, zapravo, cijelom kolažu<br />
namijenjenom ljudima koji<br />
imaju drukčiju perspektivu na<br />
konvencionalno bankarstvo. Naime,<br />
ima ljudi koji se ne žele koristiti<br />
konvencionalnim bankarstvom<br />
iz religijskih razloga, te se<br />
onda za njih kreiraju usluge koje<br />
imaju drukčiju raspodjelu profita.<br />
Islamsko bankarstvo slično je u<br />
osnovnoj ideji mikrofinancijskom<br />
bankarstvu. Kao što mikrofinanciranje<br />
osnažuje ljude u siromašnim<br />
područjima, posebice žene u<br />
pokretanju vlastitog posla, tako je<br />
i islamsko bankarstvo ili bezinteresno<br />
bankarstvo samo novi proizvod<br />
dostupan na tržištu. Ne radi<br />
se samo o muslimanskim zemljama,<br />
štaviše, tržište islamskog bankarstva<br />
vrijedno je bilion dolara, a<br />
takve ponude su razvile i banke u<br />
Velikoj Britaniji, SAD-u, Francuskoj...<br />
primjerice, Deutsche Bank i<br />
HSBC razvile su cijelu paletu takvih<br />
usluga, što znači da islamsko<br />
bankarstvo postaje globalni način<br />
bankarstva, pogotovo u uvjetima<br />
aktuelne dužničke krize”.<br />
SAD<br />
Nakon 11. septembra do danas u Americi izgrađeno 897<br />
islamskih centara i džamija<br />
Nakon 11. septembra<br />
2001. godine, odnosno<br />
u zadnjih deset godina<br />
u Sjedinjenim Američkim<br />
Državama izgrađen je veliki<br />
broj islamskih centara i<br />
džamija. Prije 11. septembra<br />
2001. godine u Americi je<br />
bilo 1.209 islamskih centara<br />
i džamija ( 1994. godine<br />
SAD je imala 962 islamskih<br />
cenatara i džamija), a danas<br />
desetak godina kasnije<br />
u SAD ima tačno 2.106<br />
islamskih centara i džamija.<br />
Najveći broj islamskih<br />
centara i džamija ima New<br />
Yorku. U ovoj američkoj<br />
saveznoj državi danas ima 257 islamskih<br />
cenatara i džamija, nakon New<br />
Yorka slijedi California sa 246 islamskih<br />
objekata, Texas 166, Florida 118.<br />
Pored ovolikog broja zvaničnih islamskih<br />
centara i džamija u Americi egzistira<br />
hiljade mesdžida koji se nalaze u<br />
improviziranim i za te svrhe prilagođenim<br />
oblektima i prostorima. Pored<br />
vjerskih objekata američki muslimani<br />
grade i osnivaju bolnice, islamske škole<br />
i druge objekte i institucije.<br />
Izrael<br />
Šta cionisti poručuju katolicima: “Smrt kršćanima” i<br />
“Razapet ćemo vas na krst”<br />
Poznato je da katolički,<br />
odnosno kršćanski svijet<br />
svesrdno podržava politiku<br />
Izraela prema Palestini.<br />
Po tome su posebno poznati<br />
američki kršćani. Međutim,<br />
cionisti u Izraelu ne drže<br />
mnogo do te podrške. Štaviše,<br />
cionisti sa istim žarom<br />
mrze katolike i sve kršćane<br />
kao i muslimane i islam. Najbolji<br />
primjer su sve učestaliji<br />
napadi na katoličke svetinje<br />
u Izraelu. Zbog tih napada<br />
ovih dana je Pierbattista<br />
Pizzaballa, visoki katolički zvaničnik u Izraelu uputio pismo izraelskom<br />
predsjedniku Šimon Peresu, u kojem je zatražio da se zaustave napadi na<br />
kršćanska sveta mjesta.<br />
Čuvar “Svete zemlje” Pierbattista Pizzaballa je naveo da su napadači na cr-<br />
kvi u Jerusalemu po zidovima ispisali grafite “Smrt Kršćanima” i “Razapet<br />
ćemo vas na krst”, dodajući kako je i pravoslavni manastir u istom gradu<br />
bio meta ispisavanja sličnih natpisa mržnje.<br />
Ističući da su “pređene crvene linije preko kojih se nije trebalo prelaziti”,<br />
Pizzaballa je u svom pismu zatražio pomoć kako bi se “ovaj opasni incident<br />
okončao”. U izvještajima stoji da iz Peresovog ureda nisu objavili zvaničnu<br />
izjavu o ovom pitanju.<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
52
Afganistan<br />
Afganistanska djeca su najbrojnije žrtve gladi u svijetu<br />
Prema najnovijem izvještaju Svjetske<br />
banke afganistanska djeca su najbrojnije<br />
žrtve gladi u svijetu. “Preko<br />
50 % afganistanske djece mlađe od pet<br />
godina nemaju šta jesti, iako Afganistan<br />
prima milijarde američkih dolara<br />
na ime humanitarne pomoći. Iako u<br />
Afganistanu posljednjih deset godina<br />
traje žestoki rat, što bi mogao biti jedan<br />
od mogućih razloga velike gladi kojom<br />
su pogođeni mali Afganistanci, prema<br />
izvještaju Svjetske banke najveći stepen<br />
gladi je u mirnim afganistanskim<br />
provincijama gdje korumpirani domaći<br />
dužnosnici i okupacijske snage svu humanitarnu<br />
pomoć zadržavaju za sebe.<br />
Foto islamneta<br />
Palestinske snježene radosti<br />
Palestina: Snijeg rijetko pada u Palestini. Ovaj put snijeg je pao<br />
na veliku radost palestinske omladine.<br />
Libija<br />
Buduće federalne jedinice<br />
Libije: Tripolitanija, Berka<br />
i Fezzan<br />
Prije<br />
nekoliko<br />
dana u<br />
libijskom gradu<br />
Benghaziju proglašena<br />
je autonomna<br />
jedinca Berka<br />
(Sirinajka). Za proglašenje Sirinajke<br />
federalnom jedinicom glasali su sve<br />
plemenske starješine na istoku zemlje,<br />
te mnogi političari i aktivisti. Tako se u<br />
utorak 6. marta na proglašenju savezne<br />
jedinice Libije okupilo oko tri hiljade<br />
plemenskih poglavara, političara i aktivista<br />
različitih udruga. Područje Sirinajke<br />
proteže se od egipatske granice na<br />
istoku do grada Sirta na zapadu. Federalna<br />
jedinica Sirinajka svoje pravo na<br />
političko i teritorijalno određenje polaže<br />
iz Ustava iz doba kralja Idrisa Senusija iz<br />
1951. godine. Politički aktivista Fejsal el-<br />
Ubejdi kaže da je to vraćanje nepravično<br />
oduzete autonomije na temelju ustavnog<br />
rješenja prigodom osnivanja države Libije.<br />
On smatra da je centralizam uzrok<br />
propasti svake države, pa tako i Libije za<br />
proteklih 40 godina njenog postojanja<br />
za vrijeme pukovnika Gadafija. I predsjednik<br />
civilnog udruženja u Sirinajki<br />
Kerim Ber’asi tvrdi da je centralizam<br />
glavni i jedini krivac što se narod istočne<br />
Libije odlučio za vraćanje ustavnom rješenju<br />
Libije iz doba kralja Idrisa Drugog<br />
Senusija. Na optužbe iz Tripolisa da su<br />
libijski disidenti krenuli stopama Južnog<br />
Sudana koji se odcijepio od Sjevernog i<br />
da je to američko-izraelska zavjera protiv<br />
arapskog svijeta, zagovornici nezavisnosti<br />
Sirinajke uzvraćaju optužbom da je<br />
jedini i isključivi krivac ponovni pokušaj<br />
tvrde centralizacije zemlje. Bivši predsjednik<br />
vlade iz vremena kraljevine Mustafa<br />
bin Halim Libije odbija autonomiju<br />
Sirinajke i osuđuje njene pobornike,<br />
i da federalizacija zemlje vodi u podjelu<br />
zemlje.<br />
Novinski izvještaji pišu o opasnim namjerama<br />
nekih krugova u Benghaziju<br />
koji žele zemlju podijeliti u pet oblasti<br />
i to: Sirinajku na čijoj oblasti se nalaze<br />
svi izvori nafte, Misuratu, Tripolitaniju,<br />
Fezzan i Džebel Nufuse.<br />
Nad Libijom su se nanijeli crni oblaci,<br />
što je potvrdio i sam predsjednik Nacionalnog<br />
prijelaznog vijeća Mustafa Abdul<br />
Dželil rekavši da je u Benghaziju na<br />
djelu opasna podjela zemlje.<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
53
Islamski svijet<br />
Iz knjige “Islam umjetnost i arhitektura” autori Markus Hattstein,<br />
Peter Delius, izdavač Könemann, i “Turistički vodič Sirije”, autor<br />
Ferdinand Ranft, izdavač “Marco Polo”<br />
Rituali i vjersko učenje alevita<br />
sadrže hrišćanske element<br />
lemente<br />
Aleviti su ekstremna šiitska<br />
grupacija, koja se izdvojila<br />
od šiita-ismailija (onih koji<br />
slijede sedmog imama).<br />
Hazreti Alija, r.a., se smatra<br />
Božijim otjelovljenjem<br />
i kao takav se obožava.<br />
Tradicionalni muslimani<br />
sunniti zbog toga smatraju<br />
alevite idolopoklonicima<br />
(mušricima). Otprilike pet<br />
posto stanovništva Sirije su<br />
aleviti. Islamska opozicija<br />
ih optužuje da su pripadnici<br />
jednog bezbožnog kulta.<br />
U političkom vođstvu Sirije<br />
se nalaze mnogi Aleviti, ali<br />
vjerska zajednica ne vlada<br />
zemljom, kako glasi parola<br />
“Alevitskog vođstva”, koju<br />
su bez kritika preuzeli i<br />
zapadni mediji<br />
Prijevod: Edin Mešanović<br />
Vrijeme “četverice pravednih halifa”<br />
(632.-661.)<br />
Razdoblje<br />
R<br />
između smrti po-<br />
Rsljednjeg Božijeg poslanika<br />
RMuhameda, sallalahu alejhi<br />
ve selleme, i preuzimanja halifata<br />
od strane emevijske dinastije je za<br />
opstojanost islama bilo veoma važno.<br />
U sunitskim predajama vrijeme “četverice<br />
pravednih halifa” je označeno<br />
kao zlatno doba islama, gdje se mladom<br />
islamskom državom (ummah)<br />
vladalo pravedno i blago, po sunnetu<br />
Poslanika Muhameda, sallalahu alejhi<br />
ve sellem, i kada počinje širenje<br />
islama. Međutim, šiiti smatraju prvu<br />
trojicu halifa (hazreti Ebu Bekra, h.<br />
Omera i h. Osmana, radijallahu anhum)<br />
kao obične uzurpatore i jedino<br />
priznaju četvrtog halifu hazreti Aliju,<br />
r.a., direktnog nasljednika Poslanika,<br />
s.a.v.s., kao predvodnika halifata i to<br />
još uvijek zastupaju. Uistinu je vrijeme<br />
“četverice pravednih halifa” veoma<br />
važno u međuislamskim diskusijama<br />
radi boljeg i pravednijeg uspostavljanja<br />
društvenih odnosa i poretka.<br />
Preseljenje Muhameda, s.a.v.s, na<br />
ahiret, je u mladoj islamskoj državi<br />
– halifatu u Medini (Jesribu), prvenstveno<br />
izazvalo šok, jer se to desilo<br />
nakon kratke i teške bolesti, a i zbog<br />
toga što Poslanik, s.a.v.s., nije odredio<br />
ko će biti halifa poslije njega. Za prvog<br />
halifu (arap.khalifa “predstavnik”) je<br />
šurom izabran Ebu Bekr, r.a., (632.-<br />
634.) koji je potjecao iz ugledne trgo-<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
54<br />
vačke porodice. Ebu<br />
Bekr, r.a., je bio među<br />
prvima koji je primio<br />
islam, zajedno je sa<br />
Poslanikom, s.a.v.s.,<br />
učinio Hidžru (622.),<br />
bio je njegov punac jer<br />
je Muhamed, s.a.v.s.,<br />
bio oženjen Aišom,<br />
r.a., kćerkom hazreti<br />
Ebu Bekra, r.a..Riječima<br />
“Muhamed,<br />
s.a.v.s., je mrtav, ali<br />
Allah dželle šannuhu<br />
živi” je obznanio budući<br />
put ummeta, i već<br />
je tokom bolesti Poslanika,<br />
s.a.v.s, vodio sve<br />
važne poslove mlade<br />
islamske države, tako<br />
da je izabran za halifu.<br />
Njegov autoritet mu je<br />
omogućio da odmetnuta<br />
plemena, djelimično i vojnom silomm,<br />
povrati pod okrilje islama i da<br />
ih ujedini pod jednom zastavom. Ebu<br />
Bekr je prvi primio islam, a da nije bio<br />
iz Poslanikove, s.a.v.s., porodice, i to<br />
sunniti veoma poštuju. Također punac<br />
i jedan od prisnijih ashaba i savjetnika<br />
Muhemeda, s.av.s., je bio drugi<br />
halifa hazreti Omer ibn Hattab, r.a.,<br />
koji je jednoglasno izabran. Omer,<br />
r.a., se može smatrati najutjecajnijim<br />
halifom. Bezbrojne su predaje koje govore<br />
o njegovoj hrabrosti, jakoj volji,<br />
ali i pobožnosti i skromnosti. Zajedno<br />
sa ashabima Halidom ibn Velidom,<br />
Amr ibn al-Asom, i Sadom ibn Ebu<br />
Wekkasom, Omer, r.a., je u stvarnosti<br />
utemeljitelj svjetskog islamskog halifata.<br />
Planirao je i osposobio jake islamske<br />
garnizone i posjedovao je pronicljivost<br />
velikog državnika s ambicijama za<br />
budućnost, što mu je pojačalo autoritet<br />
među ponosnim vođama plemena.<br />
Osnovao je 637. godine u islamskom<br />
halifatu savjet za podjelu zemlje musli-
manima, uveo je penzioni sistem kao i<br />
porez za nemuslimane (džizju) i mnoge<br />
druge ugovore. On je također uveo<br />
naziv uz halifu “vođa vjernika” (amir<br />
al-muminin), 644. je ubijen od strane<br />
krišćanina na putu prema džamiji.<br />
Treći halifa Osman ibn Affan, jedan<br />
od najbogatijih trgovaca Mekke<br />
je veoma brzo primio islam pred Muhamedom,<br />
s.a.v.s., i nešto poslije toga<br />
je postao njegov zet. Njegov karakter<br />
se može označiti kao; jako pobožan,<br />
skroman, ponizan, ali i popustljiv i povučen.<br />
Nije imao ličnih ambicija i jaku<br />
karizmatičnu ličnost jednog vođe. S<br />
namjerom da se izabere posebno pobožan<br />
čovjek za halifu, njegov izbor je<br />
bio iznenađenje, ali je Osmanu, r.a.,<br />
od samog početka nedostajao politički<br />
autoritet. Pojedini namjesnici su<br />
jednostavno ignorisali njegove naredbe.<br />
Osman, r.a., je postavio u Mekki<br />
i Medini na pojedine administrativne<br />
funkcije svoje rođake, što je izazvalo<br />
negodovanje u određenim krugovima<br />
unutar mlade islamske države. Čak se<br />
u određenim momentima protiv njega<br />
postavila i Aiša, r.a.. Nezadovoljstvo se<br />
povećavalo i kulminiralo je zahtjevom<br />
za predajom mjesta halife. Iako već<br />
osamdesetogodišnjak, on je odbio, što<br />
je rezultiralo njegovom smrću u njegovoj<br />
kući. Osman r.a., je preselio učeći<br />
Kur’an.<br />
Njegova je izuzetna zasluga za skupljanje<br />
j kur’anskih sura u jednu cjelinu.<br />
Četvrti halifa Alija ibn Ebu Talib<br />
je bio rođak i zet poslanika Muhameda,<br />
s.a.v.s, oženio je Fatimu, r.a.,<br />
kćerku Muhameda, s.a.v.s. On je<br />
među prvima primio islam, odmah<br />
poslije Hatidže, r.a.. Za šiite je veoma<br />
važan zbog porodične veze s Poslanikom,<br />
s.a.v.s. Poslije smrti Muhameda,<br />
s.a.v.s., imao je već priličan broj pristalica<br />
koji su htjeli da mu osiguraju halifat<br />
(imamat), (što je hazreti Alija, r.a.,<br />
odbio). Oni su sebe zvali “šiat Ali”, što<br />
znači Alijina partija, pa odatle i potječe<br />
naziv “šiiti”. 656. godine izabran<br />
je za halifu, otkazuju mu poslušnost<br />
kako Aiša, r.a., i njene pristalice (koje<br />
je Alija, r.a., pobijedio u poznatoj “bici<br />
kamila”), tako i Osmanova, r.a., porodica<br />
i ne priznaju ga kao halifu.<br />
U vrijeme njegovog izbora za halifu,<br />
mlada islamska država se nalazila<br />
u izuzetno teškoj i složenoj situaciji.<br />
Hazreti Alija, r.a., je bio hrabar i skroman,<br />
a uz to pravedan i velikodušan,<br />
bio je pjesnički nadaren i bio je izuzetan<br />
govornik, vrline koje su potjecale<br />
iz čvrstog etničkog ubjeđenja. Mnoge<br />
njegove izreke su izvor islamskog pjesničkog<br />
izražavanja. Politički i vojno<br />
nije bio dorastao protivnicima jer se<br />
predomišljao i sustezao se<br />
od prolijevanja muslimanske<br />
krvi. Jakog protvnika<br />
je dobio u Osmanovom,<br />
r.a., rođaku, Muaviji (657.),<br />
namjesniku Sirije (Šama),<br />
kojem je islamski sud presudio<br />
po pitanju prava na vođstvo<br />
halifatom. Alija, r.a.,<br />
je pristao na to iz straha od<br />
muslimanskog građanskog<br />
rata. Ovim činom je došlo<br />
do prvog trajnog razdvajanja<br />
u islamu. Jedna grupa<br />
se izdvaja između ostalih,<br />
tzv. “haridžije” (oni koji su<br />
se izdvojili), nezadovoljni s<br />
tim da se jedan halifa spušta<br />
na nivo jednog namjesnika,<br />
izabiraju svog halifu i prelaze u otvorenu<br />
i direktnu pobunu. Alija, r.a., je<br />
658. pobijedio haridžije na otvorenom<br />
bojnom polju, ali je nakon toga u januaru<br />
661. na putu prema džamiji na<br />
namaz, ubijen od strane jednog haridžije.<br />
Sunniti i šiiti - halife vs. imami<br />
Većina muslimana (ca. 88-90%)<br />
su sunniti, riječ potječe iz arapskog<br />
jezika (sunnah), što znači “uobičajena<br />
radnja, praksa”, i prvenstveno je<br />
označavalo u hadisima opisanu praksu<br />
Muhameda, s.a.v.s., i njegovih ashaba.<br />
Kod muslimana (sunnita), su Kur’an<br />
i Poslanikov, s.a.v.s., sunnet, na prva<br />
dva mjesta po kojima oni djeluju i<br />
uređuju svoj svakodnevni život. U neslaganju<br />
sa odstupajućim pravcima i<br />
strujanjima, posebno sa haridžijama i<br />
šiitima, većina muslimana slijedi pravac<br />
i tradiciju četverice pravednih ha-<br />
Većina<br />
muslimana<br />
(ca. 88-90%)<br />
su sunniti,<br />
riječ potječe<br />
iz arapskog<br />
jezika (sunnah),<br />
što znači<br />
“uobičajena<br />
radnja, praksa”,<br />
i prvenstveno<br />
je označavalo<br />
u hadisima<br />
opisanu praksu<br />
Muhameda,<br />
s.a.v.s., i<br />
njegovih<br />
ashaba.<br />
lifa i njihovih nasljednika i<br />
nazivaju se “ljudi sunneta i<br />
zajednice (džemata)”.<br />
Pojava šiita se događa<br />
u vrijeme neslaganja oko<br />
legitimnog nasljednika Poslanika<br />
Muhameda, s.a.v.s.,<br />
tj. halife. “Šiat Ali” (Alijeva<br />
partija) zagovara principe jedinog<br />
legitimnog nasljednika<br />
Muhameda, s.a.v.s., kao<br />
rođaka i zeta, Alije, r.a., i<br />
Fatime, r.a., i njihovih potomaka.<br />
Po njima, nasljednik<br />
(halifa) treba da bude iz<br />
Poslanikove, s.a.v.s., porodice.<br />
Šiiti čine manjinu u<br />
islamu, ali su kroz čitavu<br />
historiju imali veliki utjecaj<br />
na duhovni i politički život islama. Za<br />
njih Alija, r.a., i njegovo potomstvo<br />
važe kao “nepogrješivi” imami, koji<br />
se skoro vole, cijene i poštuju kao i<br />
sam poslednji poslanik Muhammed,<br />
sallalahu alejhi ve selleme. Historijat<br />
šiita ja stvarno komplikovana i<br />
popraćena je mnogobrojnim razdvajanjima,<br />
progonima i pobunama.<br />
Tokom čitavog nastanka šiizma, a i<br />
poslije, bio je utočište apokaliptičnih,<br />
socio-revolucionarnih i mističnih (tajanstvenih)<br />
strujanja nasuprot tradicionalnoj<br />
većini sunnita. Način rada i<br />
djelovanja šiitskih “vjerskih boraca” je<br />
često popraćen revolucionarnim nestrpljenjem.<br />
Jedan izraženi mučenički kult spaja<br />
ih sa pogibijom trećeg imama Huseina,<br />
Alijinog, r.a., sina kod Kerbele,<br />
10. muharrema 680. koji je jednostavno<br />
izdan od strane njegovih saveznika<br />
i ostavljen na cjedilu tokom<br />
ustanka protiv vladajućih Emevija.<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
55
Šiiti Iraka i Irana taj dan obilježavaju<br />
samosječenjem i samobičevanjem do<br />
krvi, i taj običaj je postao njihov centralni<br />
identitet, jer se smatraju kao<br />
“progonjeni i pravi” nasljednici Poslanika,<br />
s.a.v.s., i Alije, r.a..<br />
Ako se izuzmu razni ekstremni<br />
pravci kod šiita, tzv. ghalija (oni koji<br />
pretjeruju), mogu se podijeliti u tri<br />
grupe.<br />
-Zaidije (oni koji slijede petog imama),<br />
(Liban, dijelovi Jemena)<br />
-Ismailije (oni koji slijede sedmog<br />
imama), (Sirija)<br />
-Imamije (oni koji slijede dvanaestog<br />
imama), (Iran,Irak).<br />
Jedna velika razlika između sunnita<br />
i šiita ogleda se i na političkom<br />
području. Sunniti priznaju kao nasljednike<br />
Muhameda, s.a.v.s., halife,<br />
koji su nakon četverice pravednih halifa<br />
došli iz porodice Emevija (661.-<br />
750.) i Abbasija (750.-1258.). Halifa<br />
je nosio naziv “vođa vjernika”, a dolaskom<br />
na vlast Abbasija više se koristio<br />
naziv “Božija sjena na Zemlji”, što<br />
je naglašavalo više Božansko vođstvo<br />
islamskom državom, a ne samo puko<br />
nasljedstvo. Nasuprot tome, poslije<br />
ubistva Alije, r.a, šiiti ne priznaju<br />
više vladajuće halife, nego ih smatraju<br />
uzurpatorima i priznaju samo direktne<br />
potomke Alije, r.a., kao imame (vođe),<br />
iako su pri tome imami izuzeti od<br />
stvarne vlasti.<br />
Sunnitski pravci (mezhebi ili pravne<br />
škole)<br />
Hanefijski mezheb (pravac) je<br />
nazvan po njegovom osnivaču Ebu<br />
Hanifi (699.-767.). To je ujedno i najstariji<br />
mezheb i važi kao fleksibilan<br />
i u osnovi liberalan, jer daje dosta<br />
prostora sopstvenom prosuđivanju i<br />
razumu. Sklonost jurističkim finesama<br />
se oštro kritikuje od njegovih<br />
protivnika, ali je većina metoda rada<br />
i razmišljanja, kao i pravnih postupaka<br />
u ovoj pravnoj školi utjecalo na<br />
ostale mezhebe. Kao državni mezheb<br />
Abbasija i Osmanlija proširio se na<br />
njihove nekadašnje pokrajine, kao i<br />
u Centralnoj Aziji, Pakistanu i Indiji.<br />
Jedna trećina muslimana pripada<br />
hanefijskom pravcu.<br />
Malikijski mezheb (pravac) je<br />
nazvan po Maliku ibn Enesu (715.-<br />
795.). U odnosu na hanefijski<br />
mezheb, ovaj mezheb je konzervativan<br />
i orijentiran je snažno na način<br />
rada i djelovanja za vrijeme Poslanika,<br />
s.a.v.s., u Medini. Posebnost<br />
ovog mezheba je rad i djelovanje<br />
svakog pojedinca za sveopće dobro<br />
muslimanskog ummeta. Kao državni<br />
mezheb islamske Španije i zemalja<br />
Magreba, danas je prevladavajući<br />
islamski pravni pravac i u Mauritaniji,<br />
Nigeriji, Sudanu, ali također i u<br />
Kuvajtu.<br />
Šafijski mezheb (pravac)je nazvan<br />
po Aš-Šafiji (767.-820.), učeniku<br />
gore navedenih mezheba i u osnovi<br />
zauzima srednji pravac između hanefijskog<br />
i malikijskog mezheba. To je<br />
najsistemačniji i najrazličitiji mezheb<br />
koji se zalaže za isključenje “proizvoljnog”<br />
pravnog sistema u islamu, i<br />
zbog toga se Aš-Šafija može smatrati<br />
pravim osnivačem islamskog prava.<br />
Kao državni mezheb Ejubida i Memluka,<br />
preovladava u Jordanu, Palestini,<br />
dijelovima Egipta, i u Libanu,<br />
kao i u jugoistočnoj j Aziji (Indonezija,<br />
Malezija, Šri Lanka).<br />
Hanbelijski mezheb (pravac) je<br />
nazvan po Ahmedu ibn Hanbelu<br />
(780.-855.). To je najmanji i najkonzervativniji<br />
sunnitski mezheb, koji<br />
slijedi strogi, bezkompromisni tradicionalizam<br />
i pobožnost i nastupa<br />
skoro filozofski protiv racionalizma<br />
u islamu. Zbog krutosti ovog pravca,<br />
on se nije mnogo raširio. Međutim,<br />
služio je uvijek kao duhovna podloga<br />
mnogim reformskim pokretima,<br />
između ostalim i Abdul el-Wehabu<br />
(1703.-1792.), u Saudijskoj Arabiji,<br />
gdje je i zvanični mezheb, kao i<br />
drugim zemljama gdje postoje manje<br />
zajednice, npr.Sirija, Alžir, Irak,<br />
Afghanistan.<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
56<br />
Šiitska pravna škola (pravac)<br />
To je Džafarijska pravna škola, nazvana<br />
po šestom imamu, Džafaru as-<br />
Sadiku (umro 765.). Ovaj pravac ima<br />
nekoliko posebnosti naspram sunnitskih<br />
mezheba (pravaca). On između<br />
ostalog održava pravo mišljenja (idžtihada),<br />
i racionalizam ranog islama,<br />
kao i instituciju “braka na određeno<br />
vrijeme” (tzv.muta-brak), zatim određivanje<br />
dodatnih poreza, očekivanje<br />
povratka (petog) skrivenog imama. Od<br />
početka vladavine Saffavida (1501.) to<br />
je državni pravac u Iranu, kao i u Libanu,<br />
ali i na Indijskom potkontinentu.<br />
Dodatak: Aleviti (Alevije) – (ghalije,<br />
ili jedni od onih koji pretjeruju)<br />
Ekstremna šiitska grupacija, koja<br />
se izdvojila od šiita-ismailija (onih koji<br />
slijede sedmog imama). Rituali i vjersko<br />
učenje sadrže i hrišćanske elemente.<br />
Hazreti Alija, r.a., se smatra Božijim<br />
otjelovljenjem i kao takav se obožava.<br />
Tradicionalni muslimani sunniti zbog<br />
toga smatraju alevite idolopoklonicima<br />
(mušricima). Otprilike pet posto<br />
stanovništva Sirije su aleviti. Islamska<br />
opozicija ih optužuje da su pripadnici<br />
jednog bezbožnog kulta. U političkom<br />
vođstvu Sirije se nalaze mnogi Aleviti,<br />
ali vjerska zajednica ne vlada zemljom,<br />
kako glasi parola “Alevitskog vođstva”,<br />
koju su bez kritika preuzeli i zapadni<br />
mediji.
Islamske teme<br />
Stepeni šejtanovog zavođenja<br />
Od kada je Uzvišeni Allah stvorio<br />
Adema, šejtan mu je obja-<br />
Ovio rat i zakleo se Allahom<br />
Uzvišenim da će ga zavoditi. Uzvišeni Allah<br />
na više mjesta u Kur’anu govori o tom Iblisovom<br />
neprijateljstvu prema čovjeku. U<br />
suri Sad kaže: “O Iblisu!” - rekao je On - “šta<br />
te je navelo da se ne pokloniš onome koga sam<br />
sobom stvorio? Jesi li se uzoholio ili misliš da si<br />
uzvišen?” “Bolji sam od njega” - rekao je on -<br />
“mene si stvorio od vatre, a njega od ilovače.”<br />
“E, izlazi onda iz Dženneta! - reče On - “proklet<br />
da si! Moje prokletstvo će te do Sudnjeg<br />
dana pratiti!” “Gospodaru moj!” - reče on -<br />
“daj mi vremena do Dana kada će oni oživljeni<br />
biti!” “Dajem ti” - reče On - “do Dana<br />
već određenog.” “E tako mi dostojanstva Tvoga,”<br />
- reče - “sigurno ću ih sve na stranputicu<br />
navesti, osim Tvojih među njima robova<br />
iskrenih!” “Istinom se kunem i istinu govorim”<br />
- reče Allah - “sigurno ću sa svima, tobom i<br />
onima koji se budu poveli za tobom, Džehennem<br />
napuniti!” (Prijevod značenja Sad,<br />
75.-85.). Allah nas je upozorio i na Iblisovo<br />
zlo i otvoreno neprijateljstvo: O sinovi Ademovi,<br />
zar vam nisam naredio: “Ne klanjajte<br />
se šejtanu, on vam je neprijatelj otvoreni, već<br />
se klanjate Meni; to je Put pravi. On je mnoge<br />
od vas u zabludu odveo, kako niste pameti<br />
imali?!” (Prijevod značenja Jasin, 60.-62.).<br />
Kada je Adem bio tijelo bez duše, Iblis<br />
je prošao kroz njega, dobro ga upoznao i<br />
uočio sve njegove slabosti. Imami Ahmed<br />
i Muslim bilježe od Enesa, r.a., da je Resulullah,<br />
sallallahu alejhi ve sellem, rekao:<br />
“Nakon što je Uzvišeni Allah oblikovao<br />
Adema u Džennetu, ostavio ga je onoliko<br />
koliko je htio da ga ostavi. Iblis je počeo da<br />
kruži njime i oko njega te ga je promatrao. I<br />
kada je vidio da je šupalj, shvatio je da je on<br />
stvorenje koje se ne može obuzdati.” Uz to,<br />
Allah mu je omogućio da nas vidi odande<br />
odakle mi njega i ne vidimo. Uzvišeni kaže:<br />
O sinovi Ademovi, neka vas nikako ne zavede<br />
šejtan kao što je roditelje vaše iz Dženneta<br />
izveo, skinuvši s njih odjeću njihovu da bi im<br />
stidna mjesta njihova pokazao! On vas vidi,<br />
on i vojske njegove, odakle vi njih ne vidite.<br />
Mi smo učinili šejtane zaštitnicima onih koji<br />
ne vjeruju. (Prijevod značenja El-‘Araf, 27.).<br />
Zla koja šejtan nanosi čovjeku nije<br />
moguće obuhvatiti<br />
Imam Ibn El-Kajjim, rahimehullah,<br />
u svojoj knjizi Beda’u el-Feva’id, iznosi ovu<br />
konstataciju i navodi neka od neprijateljstava<br />
koja Iblis ispoljava prema čovjeku:<br />
- Od njegova zla je i to što robu kada<br />
ide na spavanje u njegovom potiljku zaveže<br />
čvorove sprječavajući ga time da se probudi.<br />
Imami Buhari, Muslim, Ebu Davud,<br />
El-Nesa’i i Ahmed bilježe od Ebu Hurejre,<br />
radijallahu anhu, da je Resulullah, sallallahu<br />
alejhi ve sellem, rekao: “Kada legnete spavati,<br />
šejtan na zatioku svakog od vas zaveže<br />
tri čvora. Svaki čvor udari govoreći: ‘Pred<br />
tobom je duga noći pa spavaj’. Ako se rob<br />
probudi i spomene Allaha, odriješi se jedan<br />
čvor. Ako uzme abdest, odriješi se još jedan<br />
čvor. A ako i klanja, odriješe se svi ti čvorovi<br />
te osvane energičan i veseo (dobre volje). U<br />
protivnom, osvane neraspoložan i lijen.”<br />
- Od njegova zla je i to što on mokri<br />
u uši roba kako bi sve do zore prespavao.<br />
Bilježe Buhari i Muslim od Abdullaha ibn<br />
Mes’uda, radijallahu anhu, da je u Vjerovjesnikovom,<br />
sallallahu alejhi ve sellem, prisustvu<br />
spomenut čovjek za koga je rečeno<br />
da spava sve dok ne osvane i da ne klanja<br />
(sabah), pa je rekao: “Šejtan se pomokrio u<br />
njegovo uho.”<br />
- Od njegova zla je i to što presreće<br />
roba na svim putevima hajra i odvraća ga<br />
od toga. Pokušava ga usmjeriti na neke druge<br />
puteve, ubjeđuje ga da su drugi putevi<br />
bolji, unosniji, prihvatljiviji, lakši... Dovoljno<br />
je njegovog zla to što se Allahom zakleo<br />
da će presretati čovjeka na njegovom Pravom<br />
putu. Zakleo se da će ljudima prilaziti<br />
sa svih strana: i sprijeda, i straga, i zdesna,<br />
i slijeva. Brutalnost svoga zla manifestirao<br />
je onda kada je izveo Adema iz Dženneta.<br />
Međutim, nije stao na tome, nego je iz<br />
Ademovog potomstva uspio apsolutnu većinu<br />
– od svake hiljade po devetsto devedest<br />
i devet, prema hadisu kod imama Buharije<br />
i Muslima – navesti na Džehennem. I ne<br />
staje na tome: uporno pokušava odvratiti<br />
od pozivanja ka Allahovom putu kako bi<br />
se pozivalo njemu. Bodri na to da se on<br />
obožava, a ne Allah. Ulaže krajnje napore<br />
da ugasi Allahovo svjetlo, da uništi Allahov<br />
poziv, da uspostavi dominaciju nevjerstva i<br />
višeboštva te da uništi monoteizam i njegove<br />
svjetionike na Zemlji. Prokletnik se<br />
ispriječio Ibrahimu, alejhis-selam, Halilur-<br />
Rahmanu (Allahovom prijatelju) sve dok<br />
nije naveo njegov narod da ga iz katapulta<br />
bace u vatru. No, Uzvišeni Allah je odbio<br />
njihovu spletku te učinio da ta vatra<br />
Njegovom miljeniku bude hladna i spas.<br />
Ispriječio se Mesihu, alejhis-selam, tako da<br />
je naveo židove na to da su ga htjeli ubiti i<br />
razapeti. I njihovu je spletku Allah Uzvišeni<br />
odbio te Mesiha, alejhis-selam, sačuvao<br />
i Sebi ga uzdigao. Ispriječio se Zekerijjau<br />
i Jahjau sve dok nisu bili ubijeni. Huškao<br />
je faraona toliko da mu je uljepšao veliki<br />
nered na Zemlji i tvrdnju da je on njihov<br />
najuzvišeniji gospodar. Ispriječio se i našem<br />
Poslaniku, sallallahu alejhi ve sellem, te<br />
svim svojim naporima pomagao nevjernike<br />
kako bi ga ubili, pa ga je Uzvišeni Allah ponizio<br />
i odbio, a on sav jadan i prezren ostao.<br />
Vatrenom buktinjom nasrnuo je na Poslanika,<br />
sallallahu alejhi ve sellem, dok je bio<br />
u namazu, želeći ga njime gađati, pa ga je<br />
Poslanik, sallallahu alejhi ve sellem, prokleo<br />
riječima: “Proklinjem te Allahovim prokletstvom”.<br />
(Muslim hadis br. 542). Također,<br />
on je pomagao židovima da opsihre Vjerovjesnika,<br />
sallallahu alejhi ve sellem.<br />
Šest vrsta šejtanovog zla<br />
S obzirom na očitost i pogubnost šejtanovog<br />
zla, jedini način da se čovjek spasi<br />
od njega jeste uz Allahovu pomoć, Njegovu<br />
potporu i zaštitu. Nemoguće je obuhvatiti<br />
sve vrste njegovog zla, a kamoli obuhvatiti<br />
sve pojedinosti njegovog djelovanja, jer na<br />
ovom svijetu ne postoji zlo a da ga ne uzrokuje<br />
šejtan. Njegovo zlo moguće je sažeti u<br />
šest vrsta i on ne prestaje pratiti čovjeka sve<br />
dok ga ne navede na jednu ili više tih vrsta:<br />
- Zlo nevjerovanja, višeboštva i neprijateljstva<br />
prema Allahu i Njegovom Poslaniku,<br />
sallallahu alejhi ve sellem, je prvi stepen.<br />
Ovo je prvo što on želi od roba, te ga neprestano<br />
prati sve dok ga na to ne navede. A<br />
kada ga na to navede, pretvori ga u jednog<br />
od svoje vojske iz svog tabora, te ga opunomoći<br />
kao svoga predstavnika nad njemu<br />
sličnim. Tako on postane jedan od Iblisovih<br />
misionara i zastupnika.<br />
- A ako izgubi nadu da će ga moći navratiti<br />
na to, jer mu je islam određen dok je<br />
još bio u utrobi svoje majke, onda ga nagovori<br />
na drugi stepen zla, a to je novotarija,<br />
i ona mu je draža i od griješenja i od nepokornosti<br />
jer njeno zlo udara na samu vjeru,<br />
a to je zlo koje je prijelazno (obuhvata i druge)<br />
i grijeh od kojeg se ne kaje. Novotarija<br />
je oprečna pozivu svih poslanika i poziv je<br />
na suprotstavljanje svemu onome sa čime<br />
su oni došli. Novotarija je kapija nevjerstva i<br />
višeboštva. Pa kada ga navede na novotariju<br />
i pretvori ga u sljedbenike novotarije, time<br />
on i dalje ostaje njegov zastupnik i jedan od<br />
njegovih misionara.<br />
- A ako bude nemoćan pred ovim stepenom<br />
i rob bude od onih kome je Allah<br />
od prije odredio da bude nadaren sunnetom<br />
i neprijateljstvom prema novotarima i<br />
zabludjelima, on ga navede na treći stepen<br />
zla, a to su veliki grijesi (el-keba’ir) sa svim<br />
svojim raznolikostima. Izrazito je uporan<br />
da ga strovali u njih, a pogotovo ako je dotični<br />
učenjak (alim) koji se slijedi. Šejtan<br />
je uporan u tome kako bi odagnao ljude<br />
od njega, a onda proširio njegove grijehe i<br />
nepokornost među ljude. Tada on od njih<br />
uzme svoje zastupnike koji će to proširiti i<br />
razglašavati tvrdeći da to rade iz predanosti<br />
i približavanja Allahu Uzvišenom. On tako<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
57
postaje Iblisov zastupnik a da to i ne<br />
osjeća jer one koji vole da se o vjernicima<br />
šire bestidne glasine čeka bolna kazna.<br />
Dakle, ova kazna ih čeka u slučaju da<br />
vole širenje i razglašavanje bestidnih glasina,<br />
a kako je tek kada i sami preuzmu<br />
ulogu njihovog širenja i razglašavanja, ne<br />
u vidu savjeta, nego u vidu pokornosti<br />
Iblisu i vidu njegovog zastupništva?! Sve<br />
to samo da bi ljude odvratio od njega<br />
(učenjaka) i od okorištavanja njime. Grijesi<br />
ovakvog čovjeka, makar dosegli nebeske<br />
horizonte, lakši su od grijeha ovih<br />
drugih jer njegovi grijesi predstavljaju<br />
zulum prema samome sebi i ukoliko zatraži<br />
oprost od Allaha i pokaje se, Allah će<br />
njegovu tevbu prihvatiti i hrđava djela mu<br />
dobrim zamijeniti. A što se tiče grijeha ovih<br />
drugih, pa to je zulum prema vjernicima,<br />
istraživanje njihovih mahana i njihovo ciljano<br />
sramoćenje. No, Uzvišeni Allah nad<br />
svim motri, nisu Mu skrivene ni tajnovitosti<br />
srca, a ni spletke duša.<br />
- Ako šejtan bude nemoćan i pred<br />
ovim stepenom, onda ga navede na četvrti<br />
stepen, a to su mali grijesi (el-saga’ir) koji<br />
kada se okupe i namnože, možda i unište<br />
svoga počinitelja, kao što to kaže Vjerovjesnik,<br />
sallallahu alejhi ve sellem: “Čuvajte<br />
se malih grijeha jer je primjer toga poput<br />
ljudi koji odsjednu u nekoj dolini te ovaj<br />
donese jedno drvo i onaj donese jedno drvo<br />
sve dok ne raspale vatru kojom ispeku svoj<br />
hljeb. Jer, uistinu, mali grijesi, kada im se<br />
čovjek preda, unište ga.” (Bilježi ga imam<br />
Ahmed u svom Musnedu i drugi od Sehla<br />
ibn Se’ada, radijallahu anhu. Hafiz Ibn<br />
Hadžer u Fethu el-Bari, 11/337, kaže da je<br />
isnad (lanac prenosilaca) ovog hadisa dobar<br />
i dodaje: “Sličnu predaju prenose i El-Nesai<br />
i Ibn Madže od Aiše, radijallahu anha,<br />
u kojoj stoji da je Vjerovjesnik, sallallahu<br />
alejhi ve sellem, rekao: “O Aiša, čuvaj se<br />
malih grijeha jer oni imaju od Allaha onoga<br />
ko ih prati.” (Ibn Hibban je ovu predaju<br />
ocijenio sahihom.). Spomenuo je da je svaki<br />
od njih donio po jednu granu drveta sve<br />
dok nisu rasplamsali ogromnu vatru na kojoj<br />
su kuhali i pržili hranu. Tako on (šejtan)<br />
neprestano robu olakšava male grijehe sve<br />
dok ih ne počne omalovažavati tako da počinitelj<br />
velikog grijeha, zbog kojeg strahuje,<br />
bude u boljem stanju od njega.<br />
- A ako ga rob onemogući kod ovog<br />
stepena, on ga navede na peti stepen, a to je<br />
da ga zaposli dozvoljenim stvarima za koje<br />
nema ni nagrade ni kazne. Već je kazna za<br />
njih to što ga mimoiđe nagrada koju upropasti<br />
svojom zauzetošću tim stvarima.<br />
- A ako ga rob – dobro znajući vrijednost<br />
svojih udisaja i njihov kraj kao i ono<br />
što dolazi naspram toga od užitka i kazne<br />
– i kod ovog stepena onemogući te bude<br />
pohlepno čuvao svoje vrijeme, on (šejtan)<br />
ga navede na šesti stepen, a to je da ga zaposli<br />
nekim djelom koje je manje vrijedno<br />
nego neko drugo djelo, kako bi ga lišio vrijednosti<br />
i naveo ga da ga mimoiđe nagrada<br />
nekog dobrog djela. Ovo postiže tako što<br />
mu naredi da radi drugo dobro djelo koje je<br />
manje vrijedno i na koje ga bodri i uljepšava<br />
mu ga kako bi osigurao ostavljanje onoga<br />
što je bolje i uzvišenije, a malo ko od ljudi<br />
na to obraća pažnju. Pa kada kod njega vidi<br />
jak poticaj i ono što ga pokreće prema nekom<br />
vidu pokornosti za koju ne sumnja<br />
da je to pokornost i dobro djelo koje ga<br />
približi Allahu, on nikada neće reći: ‘Ovo<br />
je poticaj od šejtana’, jer šejtan ne naređuje<br />
dobro, već smatra da je to dobro i govori:<br />
‘Ovo je poticaj od Allaha’. No, on ima<br />
opravdanje jer ne zna da mu šejtan naređuje<br />
sedamdeset kapija od kapija dobra,<br />
bilo da ga time dovede na samo jednu kapiju<br />
zla, bilo da ga navede kako bi ga mimoišlo<br />
neko dobro koje je bolje, uzvišenije<br />
i vrednije od svih tih sedamdeset kapija.<br />
A do spoznaje ovoga ne stiže se nikako<br />
drugačije nego nurom od Allaha koji<br />
On ubaci u srce roba, što postaje njegov<br />
put ka dosljednom slijeđenju Resula, sallallahu<br />
alejhi ve sellem, i čvrstini njegove<br />
brige o stepenima dobrih djela kod Allaha<br />
i to koja su djela Allahu najdraža, kojima<br />
je On najzadovoljniji, koja su najkorisnija<br />
robu i koja su najobuhvatnija kao savjet<br />
za Allaha Uzvišenog, Njegovog Poslanika,<br />
Njegovu Knjigu i sve vjernike. I ovo<br />
ne razumije niko drugo osim onoga ko<br />
je od Poslanikovih, sallallahu alejhi ve<br />
sellem, nasljednika, njegovih zastupnika<br />
u ummetu i njegovih namjesnika na Zemlji.<br />
Većina stvorenja su zaklonjena od<br />
ovoga te im ni na um ne pada. A Uzvišeni<br />
Allah, Svojom blagodati, daruje od Svojih<br />
robova one koje On hoće”. (Pogledati:<br />
Ibn el-Kajjim el-Dževzijje, Beda’iu el-<br />
Feva’id, 2/799).<br />
Prva četiri stepena šejtanovog zavođenja<br />
sasvim su očita i nije ih teško prepoznati,<br />
detektirati i pokušati im se oduprijeti.<br />
Ono što posebno čini zanimljivim ove<br />
Ibn el-Kajjimove, rahimehullah, primjedbe<br />
jesu peti i šesti stepen šejtanovog zavođenja.<br />
Kod petog stepena on, rahimehullah,<br />
ukazuje na našu zaposlenost stvarima<br />
koje su u osnovi halal, ali od njih nikakve<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
58<br />
koristi nema. Koliko samo vremena<br />
ljudi danas provedu pred TV ekranima,<br />
za kompjuterom, raznim igricama,<br />
internetom??!! Koliko samo vremena,<br />
svakodnevno, mnogi ljudi unište u<br />
praćenju raznih sportskih nadmetanja,<br />
beskorisnih TV emisija ili serija??!!<br />
Tako nam je mnogo stvari nadohvat<br />
ruke i tako nam je mnogo pogodnosti<br />
ovo vrijeme donijelo, a mi opet nismo<br />
u stanju nijednu kvalitetnu knjigu da<br />
napišemo. Prijašnji učenjaci napisali su<br />
stotine tomova vrhunskih enciklopedija,<br />
i to u raznim disciplinama i bez pisaćih<br />
mašina i bez kompjutera... Allah se<br />
smilovao Ibnul-Kajjimu! Kao da je znao<br />
za ovaj naš internet, a živio je prije sedam<br />
stoljeća. Slično je i sa šestim stepenom<br />
gdje šejtan vjernika bodri da radi neko<br />
dobro djelo samo da bi propustio izvršiti<br />
drugo dobro djelo koje je mnogo vrjednije<br />
i Allahu draže. Primjera za to ima jako<br />
mnogo. Zamislimo čovjeka koji rado prihvata<br />
da pomogne svome drugu, a zapostavlja<br />
dobročinstvo roditeljima i rodbini.<br />
Čitao bi razne knjige i časopise, a Kur’an<br />
teško da otvori. Interesiraju ga biografije<br />
raznih ličnosti, pa i Allahu nepokornih, a<br />
o najodabranijim ljudima ovog ummeta<br />
gotovo ništa ne zna. Po čitav dan bi da<br />
poziva ljude u islam putem interneta, a ni<br />
one najkraće sure iz Kur’ana nije naučio<br />
napamet....<br />
I završit ću riječima imama Ibnul-<br />
Kajjima, rahimehullah, koji, govoreći o<br />
važnosti iskorištavanja ovog života u onome<br />
što je najkorisnije, kaže: “A što se tiče<br />
spoznaje dana, moguće je da se time misli<br />
na njegove dane koji su njemu osobeni<br />
kao i na ono što ga u njima prati kroz povećanje<br />
i manjkavost. I to da su oni zapravo<br />
samo ograničeni prolazni udisaji gdje<br />
svaki taj udisaj nasuprot sebi ima hiljadama<br />
i hiljadama godina u Kući vječnosti. A<br />
ovi prolazni dani ni u kojem slučaju nisu<br />
u srazmjeru sa danima vječnosti i rob je<br />
samo tjeran svojim vremenom, i za vrijeme<br />
života, ili u vječni užitak ili u patnju<br />
(Džehennem). I ti dani su poput trajanja<br />
sna, za onoga ko ima živ razum i svjesno<br />
srce, te mu nema ništa preče nego da svaki<br />
njihov uzdisaj (tren) utroši u onim djelima<br />
i poslovima koja su Allahu najdraža.<br />
Kada bi bilo koji udisaj utrošio u nečemu<br />
što Allah voli, a pritom propustio ono što<br />
je Njemu (Allahu) još draže, on bi bio rasipnik<br />
svoga vremena. Kakvim bi se tek<br />
trebao smatrati kada bi svoje vrijeme trošio<br />
na nešto beskorisno. A kakvim bi se<br />
tek smatrao kada bi ga trošio u nešto čime<br />
izaziva srdžbu svoga Gospodara. A Allah<br />
je Taj od kojeg se pomoć traži i nema snage<br />
osim kod Njega.” (Pogledati: Medaridžu<br />
el-salikin, 1/446) Vel-hamdu lillahi<br />
Rabbil-alemin!<br />
Priredio: Halil ef. Makić
Islamske teme<br />
Čak i poslanici su imali nevolje i obraćali se Bogu<br />
IslamBosna.ba – Poslanici su pravi<br />
uzori ponašanja za nas a njihovi<br />
životi nisu bili umnogome različiti<br />
od naših života. Koliko puta smo se mi<br />
osjetili očajnim? Koliko puta smo se osjetili<br />
fizički ili mentalno iscrpljenim da nam<br />
se činilo da više ne možemo nastaviti?<br />
Dova je oružje vjernika; stoga, nema<br />
potrebe da vjernici pribjegavaju očaju ili<br />
ljutnji jer način za olakšavanje i prevladavanje<br />
problema je da podijelimo svoju<br />
tugu s Bogom.<br />
Dova je srž obožavanja, pa postoje<br />
pravila obraćanja Bogu za bilo šta, i u momentima<br />
kada nam nešto treba i u momentima<br />
kada Ga hvalimo i zahvaljujemo<br />
Mu se. Stoga ćemo u ovom članku opisati<br />
način na koji su poslanici upućivali dove.<br />
Uzori ponašanja<br />
Kao što znamo, poslanici su uvijek imali<br />
posebnu i blisku vezu s Bogom. Oni su Mu<br />
se okretali u periodima nevolja i potrebe, i<br />
nikad nisu zaboravljali da Ga hvale i da Mu<br />
se zahvaljuju za nebrojene blagodati u svojim<br />
životima. Poslanici su bili svjesni značaja<br />
strpljenja i zahvalnosti, a iznad svega njihova<br />
veza s Bogom je formirana zbog njihove potpune<br />
i bezuvjetne predanosti Njegovoj volji.<br />
Međutim, i uz takvo povjerenje i ljubav, oni<br />
su ponekad bili uplašeni ili uznemireni, te su<br />
se osjećali usamljeno i umorno.<br />
Kao rezultat toga, poslanici su se obraćali<br />
Bogu i molili Ga da ih učini strpljivim i<br />
ustrajnim, molili Ga za pomoć u ovom životu<br />
i blaženstvo u drugom. Molili su Ga da<br />
učini njihove porodice i prijatelje pravednim<br />
i strpljivim, kao i zahvalnim i spokojnim.<br />
Iako Bog voli da Mu se obraćamo iskrenim<br />
riječima iz srca, riječi poslanika su potpunije<br />
i pokornije Božijoj volji. Upućivanje<br />
dova koje se nalaze u Kur’anu i autentičnoj<br />
tradiciji poslanika Muhammeda, a.s., može<br />
biti ljepše i ugodnije.<br />
Kada su Adem i Hava protjerani iz<br />
Dženneta, Adem se obratio Bogu u pokajanju:<br />
“Gospodaru naš” - rekoše oni - “sami<br />
smo sebi krivi, i ako nam Ti ne oprostiš i ne<br />
smiluješ nam se, sigurno ćemo biti izgubljeni.”<br />
(El-‘Araf, 23.).<br />
Ljudska bića i dalje griješe ali čine štetu<br />
samo sebi. Naši grijesi i greške ne čine<br />
štetu Bogu. Ali ako nam Bog ne oprosti i<br />
ne smiluje nam se, mi ćemo sigurno biti<br />
među izgubljenim.<br />
Kada se poslanik Junus, a.s., probudio<br />
u utrobi kita, mislio je da je mrtav i da leži<br />
u tami svog groba. Opipao je oko sebe i<br />
shvatio da to nije grob već utroba velikog<br />
kita. Uplašio se i obratio se Bogu:<br />
“Nema boga, osim Tebe, hvaljen neka si,<br />
a ja sam se zaista ogriješio prema sebi!” (El-<br />
Enbija’, 87.).<br />
Poslanik Ejub, a.s., je cijeli život prolazio<br />
kroz mnoga iskušenja i testove, ali<br />
je ostao ustrajan, strpljiv i uvijek se obraćao<br />
Bogu za oprost. Čak i kada se osjećao<br />
potpuno bespomoćno, on se nije žalio<br />
već se okrenuo Bogu i molio Ga da mu<br />
oprosti. Rekao je:<br />
“Mene je nevolja snašla, a Ti si od milostivih<br />
najmilostiviji!” (El-Enbija’, 83.).<br />
U Kur’anu se nalaze priče o ovim<br />
poslanicima kako bi nam to bila pouka.<br />
Poslanici su pravi uzori ponašanja za nas a<br />
njihovi životi nisu bili umnogome različiti<br />
od naših života. Koliko puta smo se mi<br />
osjetili očajnim? Koliko puta smo se osjetili<br />
fizički ili mentalno iscrpljenim da nam<br />
se činilo da više ne možemo nastaviti?<br />
Poslanik Musa<br />
Čitajte i gledajte na IslamBosna.ba<br />
Aktuelno iz BiH i svijeta<br />
Zarobljene Bošnjake u Srebrenici srpski<br />
vojnici su ubijali i ručnim bombama<br />
Tunis: Zabranili nikab na fakultetu<br />
Tekstovi<br />
Muškarci su zaštitnici žena i vode<br />
brigu o njima... (Prvi dio)<br />
Osmi mart - simbol poniženja<br />
Poslanik Musa, a.s., je bio primoran<br />
da bježi iz Egipta i krene u pustinju u<br />
neizvjesnu budućnost. Nakon što je hodao<br />
više od sedmicu dana kroz vreli pijesak,<br />
došao je do oaze. Na ovom mjestu<br />
je ovaj časni čovjek pomogao ženama na<br />
bunaru prije nego se bacio pod drvo i<br />
pozvao Boga da mu pomogne.<br />
Musa je znao da je Bog jedini koji ga<br />
može izbaviti iz nevolje, pa Mu se obratio,<br />
a i prije nego što je završio dovu, pomoć je<br />
Nauka i zanimljivo<br />
Snažna solarna oluja ide ka Zemlji<br />
Američki istraživač otkrio da se mozak<br />
za vrijeme molitve reprogramira<br />
Video:<br />
Videovijesti: Alevitska susjedstva u<br />
Homsu netaknuta<br />
IslamBosnaTV: Ekskluzivno - Hama<br />
masakr 1982. (Sirija)<br />
već bila na putu. Musa se vjerovatno nadao<br />
komadu hljeba ili šaci hurmi, a Bog mu je<br />
poslao sigurnost, nafaku i porodicu.<br />
“Gospodaru moj, ma kakvu mi hranu<br />
dao, zaista mi je potrebna!” (El-Kasas,<br />
24.).<br />
Postoje lekcije za čovječanstvo u cijeloj<br />
priči o Musa, a.s. Kada ga je Bog poslao da<br />
se suoči sa faraonom, on se uplašio da neće<br />
moći ispoštovati Božije zahtjeve, ali umjesto<br />
da se žali ili očajava, Musa se obratio Bogu<br />
dovom:<br />
“Gospodaru moj” - reče Musa - “učini prostranim<br />
prsa moja (podari mi samopouzdanje<br />
i hrabrost). I olakšaj zadatak moj; odriješi<br />
uzao sa jezika moga, da bi razumjeli govor<br />
moj” (Ta-ha, 25.-28.).<br />
Nakon što je Musa saznao za veliko zlo<br />
koje je počinio njegov narod napravivši zlatno<br />
tele, bio je ljut. Međutim, čak i u takvom<br />
momentu, on se obratio Bogu i zamolio Ga<br />
da im se svima smiluje.<br />
“Ti si Gospodar naš, pa nam oprosti i smiluj<br />
nam se, jer Ti praštaš najviše; i dosudi nam<br />
milost na ovome svijetu, i na onome svijetu...”<br />
(El-‘Araf, 155.-156.).<br />
Poslanik Sulejman<br />
Kralj (i poslanik) Sulejman, a.s., je uvijek<br />
bio svjestan Božije moći. Hvalio Ga je u<br />
svim situacijama. On je govorio:<br />
“Hvala Allahu, koji nas je odlikovao<br />
iznad mnogih vjernika, robova Svojih”<br />
(En-Neml, 15.).<br />
Sulejman je shvatio da ne može imati<br />
snage ni moći dok to ne zatraži od Boga.<br />
Upućivao je dove i molio za nepobjedivo<br />
kraljevstvo. Bog mu je uslišio dovu i poslanik<br />
Sulejman je vladao carstvom kakvo ne<br />
možemo zamisliti.<br />
“Gospodaru moj” - rekao je - “oprosti mi<br />
i daruj mi vlast kakvu niko, osim mene, neće<br />
imati! Ti, uistinu, bogato daruješ!” (Sad, 35.).<br />
Ove dove su mali primjer onoga kako<br />
su poslanici upućivali dove. Njihove priče<br />
i dove su prožete u cijelom Kur’anu. Kada<br />
čitamo priče o poslanicima Sulejmanu, Jusufu,<br />
Jakubu i Ibrahimu, nalazimo da su<br />
oni, kao i svi poslanici, bili potpuno predani<br />
Bogu. Dizali su ruke u dovi i molili samo<br />
Boga za pomoć.<br />
Kao vjernici ne smijemo nikad zaboraviti<br />
da Bog čuje naše dove i odgovara<br />
na njih. Ponekad ne možemo shvatiti<br />
mudrost u odgovorima na svoje dove<br />
ali Bog nam želi samo ono što je dobro<br />
za nas. Ako imamo povjerenje u Boga i<br />
predamo se Njegovoj volji, On će nam<br />
pomoći da prevladamo sve poteškoće i<br />
ostanemo uspravni uprkos svim nevoljama.<br />
Nikada nismo sami.<br />
Napisala: Aiša Stacey<br />
Izvor: islamreligion.com<br />
Prijevod i obrada: IslamBosna.ba<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
59
Naučni radovi<br />
Politička prava u islamu (I dio)<br />
Građani islamske države su Božiji i namjesnici<br />
na Zemlji, a vlastodršci su samo njihovi i zastupnici<br />
Islam nije nametnuo određeni<br />
politički sistem sa svim<br />
njegovim pojedinostima i<br />
detaljima, niti je tu oblast<br />
zanemario i prepustio je<br />
ljudskim hirovima, interesima<br />
i lokalnim običajima. Naprotiv,<br />
ponudio je čovječanstvu opća<br />
načela, principe i generalna<br />
pravila, dok je detalje,<br />
pojedinosti i praktičnu razradu<br />
i primjenu tih načela i principa<br />
ostavio ljudskom idžtihadu, u<br />
zavisnosti od vremena, sredine<br />
i društvenih okolnosti<br />
Piše: Abdulvaris Ribo<br />
Zapadni<br />
Z<br />
analitičari i autori iz obla-<br />
Zsti političkih nauka desetljećima<br />
Ztvrde i ističu kako u islamskom<br />
političkom sistemu ne postoji nešto što je u<br />
zapadnoj demokratiji poznato kao lična politička<br />
prava, odnosno pravo aktivnog učešća<br />
pojedinca u izboru vlasti i kreiranju politike.<br />
Dokaz za svoju tvrdnju nalaze u historiji<br />
islama koja je prepuna primjera monarhije,<br />
despotizma, diktatorskog i totalitarističkog<br />
oblika vladavine. Pored namjere da se islam,<br />
kao vjera, i njegov politički sistem ocrne i<br />
da se njegova univerzalnost ospori, zasigurno<br />
jedan od razloga ovakvog stajališta leži i<br />
u činjenici da je razvijanje političke misli u<br />
islamu počelo vrlo kasno i kretalo se u pogrešnom<br />
smjeru.<br />
Islamska politička misao se javlja u specifičnim<br />
i zamršenim okolnostima, u godinama<br />
prevrata u vlasti. U vrijeme vladavine<br />
abbasijskog halife Mensura islamska ulema<br />
počinje znanstveno raspravljati o pojmu vlasti.<br />
Po tada nastaloj definiciji vlasti, islamski<br />
vladar vlast preuzima direktno od Boga i<br />
stoga pokoravanje njemu znači i pokoravanje<br />
Bogu. Po ovome shvatanju, halife su<br />
predstavnici Božije volje. Time su pale u zaborav<br />
teorije i mišljenja po kojima Ummet<br />
predstavlja osnovni elemenat pri izboru<br />
halife i da je postavljenje imama prerogativ<br />
Ummeta. Tako je islamska politička misao<br />
u svome začetku, zbog političkog ambijenta<br />
u kojem se rađala, promijenila svoj kurs i<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
60<br />
temelj nove političke misli postaje autoritet<br />
vladara. O tome Muhammed Asad kaže:<br />
“Vrlo je vjerovatno da je stoljetni nedostatak<br />
socijalne discipline i građanskoga duha u muslimanskoj<br />
zajednici ponajviše pridonio konfuziji<br />
(u njezinoj promjeni smjera, promjeni koja<br />
je prouzrokovana nizom nesretnog povijesnog<br />
razvoja) u pogledu konceptualnih osnova autoriteta<br />
inherentnog državi kao takvoj. Ova<br />
konfuzija ponekad, možda, može objasniti<br />
onu poniznost s kojom se muslimani stoljećima<br />
potčinjavaju svakoj vrsti opresije i eksploatacije<br />
koje nad njima vrše beskrupulozni vladari.” 1<br />
Najznačajnije ličnosti od muslimana iz<br />
oblasti političkih znanosti ranog perioda su:<br />
El-Farabi (870.-950.), El-Maverdi (974.-<br />
1058.), Nizamul-mulk (1018.-1092.) i<br />
Ibn Haldun (1332.-1406.). El-Maverdi, sa<br />
svojim djelima Sijasetul-mulk i El-Ahkam essultanijje<br />
smatra se utemeljiteljem islamskih<br />
političkih nauka, međutim, njegovo pisanje<br />
se svodi na to kako je u vrijeme abbasijske<br />
vlasti funkcionirala administrativna mašinerija.<br />
Jedno od ključnih pitanja u teoriji<br />
islamske političke misli je pitanje izbora<br />
vlasti i izvora njenog suvereniteta. Islamski<br />
politički sistem ta pitanja reguliše svojim univerzalnim<br />
principima i načelima koja su utemeljena<br />
Kur’anom i Sunnetom. Islam nije<br />
nametnuo određeni politički sistem sa svim<br />
njegovim pojedinostima i detaljima, niti je<br />
tu oblast zanemario i prepustio je ljudskim<br />
hirovima, interesima i lokalnim običajima.<br />
Naprotiv, ponudio je čovječanstvu opća<br />
načela, principe i generalna pravila, dok je<br />
detalje, pojedinosti i praktičnu razradu i primjenu<br />
tih načela i principa ostavio ljudskom<br />
idžtihadu, u zavisnosti od vremena, sredine<br />
i društvenih okolnosti. Nažalost, principi i<br />
pravila islamskog političkog sistema su primijenjeni<br />
samo u vrijeme četvorice pravednih<br />
halifa, a poslije toga ovaj Božanski sistem<br />
je zamijenjen monarhijskim sistemom.<br />
Iako je muslimanska politička misao<br />
u proteklom stoljeću dosta evoluirala, originalni<br />
islamski politički sistem još uvijek<br />
je u povoju. Muslimanski autor koji je dao<br />
najveći doprinos razvoju političke misli kod<br />
muslimana je, zasigurno, Muhammed Asad,<br />
sa svojom malom, ali vrijednom knjigom<br />
Principi države i vlasti u islamu. Knjiga je<br />
isključivo utemeljena na kur’anskim i hadiskim<br />
normama. U spomenutoj knjizi Asad<br />
naglašava da su svi građani islamske države<br />
Božiji namjesnici na Zemlji, a da su vlastodršci<br />
samo emiri koji zastupaju interese naroda<br />
i sprovode zakon, što potvrđuju mnogi<br />
kur’anski ajeti. Nažalost, ti ajeti su bili zanemareni<br />
tokom 1.300 godina islamske historije<br />
od strane muslimanskih vladara, koji su<br />
na taj način ostvarivali svoje lične interese i<br />
ambicije.<br />
U ovome eseju želim dokazati da pojedinac<br />
unutar islamskog političkog sistema<br />
uživa zavidna politička prava, te da je narod<br />
taj kome pripada pravo na upravljanje i vlast,<br />
a da su vlastodršci samo njihovi zastupnici u<br />
svemu tome.<br />
2. Kompatibilnost demokratije i<br />
islamskog političkog sistema<br />
Jedno od krucijalnih pitanja, kada govorimo<br />
o političkim pravima u islamu, je svakako<br />
pitanje kompatibilnosti islamskog političkog<br />
sistema sa demokratskim principima. p<br />
Činjenica je da danas u muslimanskim<br />
društvima još uvijek dominira antidemokratsko<br />
raspoloženje. Još uvijek u krugovima<br />
islamskih organizacija i pokreta vlada mišljenje<br />
da je demokratija širk (politeizam) i kufr<br />
(nevjerstvo).<br />
Prvi razlog takvog gledišta je, prije svega,<br />
krivo poimanje suštine demokratije i njenih<br />
principa. Muslimani danas odbacuju demokratiju<br />
zbog toga što vjeruju da se njeno<br />
osnovno načelo “vladavina naroda” kosi sa<br />
islamskim shvatanjem vlasti gdje suverenitet<br />
pripada samo Bogu.<br />
Drugi razlog ovakvog stava spram demokratije<br />
je i to što se muslimanski svijet sa<br />
demokratijom prvi put susreo u okolnostima<br />
kolonijalističke vlasti i dominacije, koja<br />
je, zajedno sa demokratijom, shvaćena kao<br />
neprijatelj muslimanske tradicije i struktura<br />
moći.<br />
Naći ćemo da neki muslimanski autori<br />
i mislioci smatraju da je neispravno i pogrešno<br />
neislamske termine poput demokratije,<br />
socijalizma i drugih, primjenjivati<br />
na islamsku ideologiju. Tako Muhammed<br />
Asad u svojoj knjizi Principi islamske države<br />
i vlasti kaže:<br />
“Ukratko, krajnje je pogrešno i zavaravajuće<br />
neislamske termine primjenjivati na<br />
islamske koncepte i institucije. Ideologija islama<br />
posjeduje društvenu orijentaciju koja je svojstvena<br />
samo njoj i koja se, u mnogim pogledima,<br />
razlikuje od one na savremenom Zapadu; nju<br />
je moguće uspješno interpretirati samo unutar<br />
njezina vlastitog konteksta i njezine vlastite ter-
minologije. Bilo kakvo odvajanje od ovog principa<br />
neminovno vodi u opskurno zaključivanje<br />
o islamskom zakonodavstvu u pogledu mnogih<br />
gorućih pitanja našega vremena.” 2<br />
Veliki broj savremenih autora i islamskih<br />
autoriteta smatra da je većina demokratskih<br />
principa kompatibilna sa islamom. Oni ističu<br />
da nije bitno ime i naziv, nego ono što<br />
čini suštinu demokratije, a to je: predstavnička<br />
vlast radi kontrole onih koji vladaju, putem<br />
mehanizma kao što su raspodjela vlasti,<br />
obavezno dogovaranje i povremeni reizbori.<br />
Ništa od ovoga, kako kažu, ne isključuje prihvatanje<br />
Allaha jedinog kao suverena, niti<br />
vladavinu Šerijata.<br />
Muhammed Asad, kao utemeljivač ideje<br />
o islamskoj demokratiji, nije ostao bez podrške<br />
i istomišljenika. U tome su ga podržali<br />
mnogi savremeni islamski mislioci i autoriteti,<br />
kao što su Fathi Osman, Hasan et-Turabi,<br />
Rašid el-Ganuši, koji su snažno zagovarali<br />
pluralistički i demokratski islam.<br />
Šejh Gannuši je o tome kazao sljedeće:<br />
“Mnogi islamisti dovode demokratiju u vezu<br />
sa stranom intervencijom i nevjerstvom. Ali<br />
demokratija je skup mehanizama za garantiranje<br />
slobode misli, slobode okupljanja i mirnog<br />
natjecanja za vlast putem biračkih kutija.... Mi<br />
u islamu nemamo modernog iskustva koje bi<br />
moglo zamijeniti demokratiju. Islamizacija<br />
demokratije je najbliža primjeni šure. Oni koji<br />
odbacuju ovu ideju nisu proizveli ništa različito<br />
od jednopartijskog sistema... Ja ne vidim nikakvog<br />
izbora pred nama nego da prihvatimo<br />
ideju demokratije. Štaviše, može biti opasno<br />
ignorirati demokratiju... Oni koji mogu imati<br />
najviše koristi od demokratije su muslimani.” 3<br />
3. Pravo glasa za izbor vlasti<br />
Uspostavljanje vlasti i sprovođenje Božijeg<br />
zakona na Zemlji radi sveopćeg reda i<br />
blagostanja, je kolektivna obaveza (fardi-kifaje)<br />
muslimanske zajednice. Kada spominje<br />
sprovođenje zakona, Uzvišeni Allah se obraća<br />
množini, odnosno zajednici.<br />
Tako kaže: One koji poštene žene za blud<br />
okrive, a ne dokažu to sa četiri svejdoka, sa<br />
osamdeset udaraca bičem izbičujte. ( En-Nur,<br />
4.). Međutim, pošto u vlasti ne može učestvovati<br />
cijela zajednica ili društvo, taj emanet<br />
i pravo se povjerava određenoj grupi ljudi<br />
ili zastupnicima koje sam narod izabere.<br />
O tome su islamski pravnici (fakihi) kazali<br />
sljedeće: “Za koga se muslimani slože da bude<br />
vođa (imam) i da mu se da prisega, time je potvrđen<br />
njegov imamet i obaveza ga je pomoći.<br />
”<br />
4<br />
Prema tome, suverenitet počiva na narodu<br />
i njegovo je pravo da, radi sprovedbe vlasti,<br />
izabere svoje zastupnike u vlasti. Pozicija predsjednika<br />
ili šefa države je pozicija onoga ko zastupa<br />
narod u vođenju i upravljanju državom.<br />
S obzirom da je “narodna saglasnost” posljedica<br />
njihova prihvatanja islama kao Božije<br />
vjere, onda je suverenitet koji im je time poklonjen,<br />
njihovo vlastito pravo. 5<br />
Kur’an kaže: Reci: “Allahu, Gospodaru sve<br />
vlasti, Ti darivaš vlast kome hoćeš, a oduzimaš<br />
je od koga hoćeš; Ti uzdižeš koga hoćeš, a ponižavaš<br />
koga hoćeš! U Tvojoj ruci je svako dobro,<br />
Ti, uistinu, imaš moć odlučivati o svemu.” ( Ali<br />
Imran, 26.).<br />
Znači, neosporno je da se volja naroda<br />
iskazuje kroz narodni izbor vladara. Međutim,<br />
postavlja se jedno praktično pitanje. Na<br />
koji način će narod realizirati i iskoristiti to<br />
svoje pravo? Da li će svaki pojedinac islamske<br />
države direktno svojim glasom birati šefa ili<br />
predsjednika države ili će to u njegovo ime<br />
učiniti određena grupa ljudi? Ako se vratimo<br />
u historiju, vidjet ćemo da su Četvori-<br />
ca halifa bili izabrani za muslimanske vođe<br />
kroz proces zvani bej’a (prisega). U kontekstu<br />
političkog nasljedstva bej’a označava čin<br />
prihvatanja i iskazivanja odanosti potencionalnom<br />
vladaru. Historijski, proces davanja<br />
prisege (bej’a) se odvijao u dvije faze. U prvoj<br />
fazi određen broj ljudi, zvanih ehlu-l-halli vel-’akdi<br />
(oni koji mogu sklopiti i razvrgnuti<br />
ugovor), je birao halifu i davao mu bej’u.<br />
Ovaj izbor je bio jednak nominaciji. U drugoj<br />
fazi narod je generalno davao bej’u odabranom<br />
kandidatu. 6<br />
Među islamskim pravnicima postoji razilaženje<br />
po pitanju, da li je akt ove intelektualne<br />
elite muslimanskog društva bio deklarativnog<br />
karaktera (nominacija) ili je bio definitivan izbor?<br />
Prije će biti da je ovo drugo. 7<br />
Neki pravnici smatraju da njihov izbor<br />
nije bio obična nominacija, već i stvarni izbor<br />
koji je narod potvrdio, zbog činjenice<br />
da je javnost imala tendenciju da najčešće<br />
prihvati izbor od strane ove elite. 8 U doba<br />
Četvorice halifa ovu biračku masu su, uglav-<br />
nom, predstavljali stanovnici Medine čije<br />
mišljenje su ostali muslimani prihvatali i na<br />
njih delegirali svoja prava. 9<br />
Ovaj proces izbora šefa države je bilo<br />
jednostavno realizirati u uvjetima koji su bili<br />
dovoljno jednostavni da nije bilo nikakvih<br />
restrikcija po pitanju broja onih koji bi se<br />
mogli svrstati u intelektualnu elitu društva<br />
(ehlu-l-halli ve-l-’akdi). Međutim, u današnjim<br />
uvjetima, kada u jednoj islamskoj nacionalnoj<br />
državi živi nekoliko desetina miliona<br />
ljudi, taj proces ne bi bio nimalo jednostavan,<br />
jer bi broj članova te elite mogao dostići<br />
i više miliona. 10 Zbog toga je neophodno razviti<br />
nove metode izbora, kako intelektualne<br />
elite, tako i samog predsjednika države, jer<br />
činjenica je da u priznatim izvorima islama<br />
ne nalazimo precizan i detaljan način izbora,<br />
što jasno upućuje da su pojedinosti toga procesa<br />
prepušteni samoj zajednici u zavisnosti<br />
od uvjeta, običaja i potreba vremena.<br />
3.1. Direktno i indirektno biranje<br />
S obzirom na ono što smo kazali u prethodnom<br />
naslovu, ostavljena je mogućnost<br />
direktnog i indirektnog izbora predsjednika<br />
i predstavnika u vlasti i ni jedan od ova dva<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
61<br />
načina nije oprečan Šerijatu. Što se direktnog<br />
načina tiče, on je utemeljen na riječima<br />
Uzvišenog Allaha: I koji se o pitanjima svojim<br />
dogovaraju. ( Eš-Šura, 38.). Ovaj ajet upuću-<br />
je da svaki pojedinac u islamskoj državi ima<br />
pravo da se pita i konsultira o zajedničkim<br />
pitanjima i interesima, a svakako, u to spada<br />
i izbor predsjednika ili šefa države. Ovo potvrđuje<br />
i Er-Razijev komentar spomenutog<br />
ajeta u kojem kaže:<br />
“Kada se desi neki događaj sastanu se i dogovaraju,<br />
pa ih Uzvišeni Allah zbog toga pohvaljuje.<br />
Znači, ne sprovode sami svoje individualne<br />
stavove, nego se ne odlućuju ni za jedno<br />
mišljenje i stav dok se oko toga međusobno ne<br />
slože.” 11<br />
Što se, pak, indirektnog izbora tiče,<br />
njegovo šerijatsko utemeljenje nalazimo u<br />
historijskim događajima perioda Pravednih<br />
halifa, koji slovi za period najboljeg j razumijevanja<br />
islama. Poznato je da su Četvorica<br />
halifa izabrani od određene grupe ljudi, a ne<br />
od svih muslimana toga doba. Njihovu odluku<br />
su prihvatili ostali muslimani, kako u<br />
Medini, tako i u drugim krajevima islamske<br />
države i njihov pristanak je bio implicitan.<br />
U relativno maloj zajednici kakva je bila ova<br />
zajednica ashaba i prvih muslimana, takvo<br />
priznanje je bilo lahko ostvarivo.<br />
U današnje vrijeme, kada je veliki broj<br />
muslimanskih zemalja i kada broj muslimana<br />
premašuje cifru od milijardu i nekoliko<br />
stotina miliona, broj onih koji po svojim<br />
karakteristikama zaslužuju da se pridruže<br />
intelektualnoj eliti (ehlu-l-halli ve-l-’akdi),<br />
dostigao bi i višemilionsku cifru. Tako se nametala<br />
potreba iznalaženja novih metoda za<br />
izbor ove intelektualne elite, ali one nikada<br />
nisu razvijene. Ova grupa odabranih ljudi je<br />
trebala biti predstavnik cijele muslimanske<br />
zajednice, kako muškaraca tako i žena. Tako<br />
reprezentativan karakter se mogao postići<br />
samo putem slobodnih i općih izbora, uključujući<br />
pravo glasa i muškaraca i žena. U<br />
povijesti nikada se nisu desili opći izbori gdje<br />
su bili izabrani oni koji se zovu ehlu-l-halli<br />
ve-l-’akdi. Nažalost, muslimanska društva su<br />
zauzela sasvim drugačiji kurs. 12<br />
4. Pravo naroda da savjetuje i da<br />
bude konsultiran<br />
Jedan od temeljnih principa islamske<br />
vlasti je princip p šure ili savjetovanja j i konsultiranja.<br />
Šura se u Kur’anu spominje dva<br />
puta. U obliku naredbe upućene Poslaniku,<br />
sallallahu alejhi ve sellem, gdje Uzvišeni Allah<br />
kaže: I sa njima se dogovaraj. ( Ali Imran,<br />
159.). I na drugom mjestu, kada Uzvišeni<br />
opisuje vjernike i kaže: ...i koji se u poslovima<br />
svojim dogovaraju. (Eš-Šura, 38.).<br />
Većina islamskih pravnika (fukahaa<br />
) je na<br />
stanovištu da je konsultiranje sa narodom<br />
(šura<br />
a) obaveza vođe ili predsjednika države,<br />
a neki to smatraju čak i uvjetom ispravnosti<br />
njegove vlasti. 13 Šura (konsultiranje) je bila
stalna Poslanikova praksa i to u različitim<br />
pitanjima. Ibn Tejmijje je rekao: “Ni jedan<br />
vlastodržac nije neovisan o šuri, jer Uzvišeni<br />
Allah je šuru naredio i Svome Poslaniku,<br />
sallallahu alejhi ve sellem.” 14<br />
Prema tome,<br />
obaveza vladara je da se savjetuje sa narodom<br />
u pitanjima od zajedničkog interesa i<br />
to pitanje nije podložno tumačenju. Neki<br />
islamski učenjaci (pravnici) smatraju da zapostavljanje<br />
ovoga prava naroda od strane<br />
vladara i njegovo ignoriranje povlači obavezu<br />
muslimana da ga smijenu s te pozicije. 15<br />
4.1. Pitanja koja su predmet šure<br />
Pitanje šta sve spada pod princip šure<br />
je predmet idžtihada. Tako neki pravnici<br />
smatraju da je predmet šure sve ono za šta<br />
nema određenog kur’anskog propisa. Drugi<br />
su šuru ograničili na vojna pitanja, a treći<br />
su opet kazali da se šura odnosi na pitanja<br />
od posebne važnosti. 16 U svakom slučaju,<br />
konsultiranje bi se trebalo doticati različitih<br />
pitanja od općeg značaja i koristi. Vođa države<br />
bi se, prije svega, u šerijatskim pitanjima<br />
oko kojih nema jasnog teksta Kur’ana<br />
ili Sunneta, morao savjetovati i konsultirati<br />
sa islamskim učenjacima i ekspertima iz tih<br />
oblaste. U svjetovnim pitanjima koja su od<br />
posebne važnosti za narod i državu, kao što<br />
su pitanja ekonomije i privrede, vanjske<br />
politike, pokretanje ratova i potpisivanje<br />
primirja, predsjednik države bi se trebao savjetovati<br />
sa ekspertima iz tih oblasti. 17<br />
Islam je utemeljio princip šure (savjetovanja)<br />
i obavezao vladara da ga se<br />
pridržava da bi spriječio apsolutizam i samovolju.<br />
Šura ili savjetovanje može imati<br />
različite forme, u zavisnosti od vremena i<br />
prilika. Pojedinosti i detalje toga principa<br />
treba uskladiti sa okolnostima i mjestom,<br />
ali najvažnije je da u važnim pitanjima od<br />
posebnog značaja učestvuje narod, direktno<br />
ili indirektno preko svojih zastupnika.<br />
4.2. Koga će šef države konsultirati<br />
Nameće se jedno veoma važno pitanje<br />
vezano za šuru, a ono je: Koga će predsjednik<br />
konsultirati, cijeli narod, određenu<br />
grupu ljudi ili pojedince? Ako se vratimo<br />
na Poslanikovu, sallallahu alejhi ve sellem,<br />
praksu, vidjet ćemo da je u različitim prilikama<br />
različito i postupao. U pitanjima koja se<br />
direktno tiču svih muslimana konsultirao je<br />
većinu, kao što je bio slučaj u Bici na Bedru.<br />
Tada je tražio mišljenje od većine prisutnih<br />
muslimana u Medini, da li da prihvati borbu<br />
ili ne. Kazao im je: “Ukažite mi kako da<br />
postupim.” 18<br />
U slučaju ratnog plijena iz rata sa plemenom<br />
Hevazin, Allahov Poslanik, sallallahu<br />
alejhi ve sellem, je tražio mišljenje svih učesnika<br />
u ratu. Nakon što je iznio svoj prijedlog,<br />
pitao je i druga plemena da li se slažu i da<br />
li prihvataju ponuđeno rješenje. 19<br />
U slučaju ponuđenog primirja od strane<br />
plemena Gatafan u Bici na Hendeku,<br />
Poslanik, alejhis-selam, je tražio mišljenje<br />
Sa’ada ibn Mu’aza i Sa’ada ibn Ubade i na<br />
kraju prihvatio njihov stav. 20 Na osnovu<br />
navedenih historijskih događaja možemo<br />
zaključiti da je Poslanik, sallallahu alejhi ve<br />
sellem, postupao različito, u zavisnosti od<br />
situacije i okolnosti u kojima se nalazio.<br />
4.3. Uspostavljanje i uloga medžlisišure<br />
u modernom dobu<br />
U onim pitanjima za koja Šerijat ne donosi<br />
detaljne propise, nego samo opće principe<br />
i načela, kao i za pitanja administracije,<br />
Ummet je obavezan da slobodnim promišljanjem<br />
(idžtihadom) iznađe detaljne propise<br />
u duhu islamskog zakonodavstva. Naravno<br />
da Ummet ili muslimanska zajednica kao<br />
cjelina nije u mogućnosti da smišlja i donosi<br />
te propise, nego će delegirati određen broj<br />
ljudi kojima će povjeriti tu obavezu i zadaću.<br />
To tijelo se u šerijatskopravnoj terminologiji<br />
naziva medžlisi-šura ili legislativno vijeće koje<br />
mora biti predstavnik cijele muslimanske zajednice,<br />
kako muškaraca tako i žena. Ovako<br />
reprezentativan karakter može biti postignut<br />
samo putem slobodnih i općih izbora. 21<br />
U ovom vremenu, najbolji i najefikasniji<br />
način uspostavljanja i funkcioniranja<br />
šure je da narod, na slobodnim izborima,<br />
izabere članove šure ili svoje predstavnike<br />
u vlasti, koje će vođa ili predsjednik države<br />
konsultirati u važnim pitanjima, i koji<br />
će imati pravo i ovlaštenje da postavljaju i<br />
smjenjuju samog predsjednika, naravno uz<br />
prethodnu saglasnost naroda.<br />
U pitanjima određene struke i specijalnosti<br />
predsjedniku treba prepustiti da konsultira<br />
stručnjake iz te oblasti pa makar ne<br />
bili članovi šure. U posebno važnim pitanjima<br />
predsjednik treba tražiti mišljenje cijelog<br />
naroda. Za sva ova pitanja i primjere, koji<br />
su vezani za šuru, izbor članova, konsultiranje,<br />
potrebno je postaviti jasan i precizan<br />
zakon koji će to regulirati i urediti, ali sve u<br />
skladu sa općim šerijatskim pravilima. Za<br />
ispravnost i regularnost izbora predsjednika<br />
i članova šure nije dovoljan samo dobar<br />
izborni zakon, nego je neophodno u narodu<br />
širiti svijest o islamskim vrijednostima i<br />
mjerilima, podizati nivo morala i odgajati<br />
pojedinca na bogobojaznosti. Samo tako<br />
će se postići da narod izabere onoga ko je<br />
uistinu najbolji i ko će svjesno i odgovorno,<br />
kako mu islam nalaže, izvršavati svoje obaveze<br />
i pošteno i pravedno zastupati narod. 22<br />
5. Pravo naroda da nadzire i kontrolira<br />
predsjednika<br />
S obzirom da je narod taj koji je izabrao<br />
svoga vođu, narod ima i pravo da nadzire i<br />
kontrolira njegove postupke u upravljanju<br />
državom, da bi bio siguran da ispravno i<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
62<br />
pošteno obavlja svoju zadaću i zastupa njihove<br />
interese. Kontrola i nadzor su prije<br />
svega potrebni da bi se spriječila nepravda<br />
od strane vođe, njegovo nerazumno<br />
upravljanje državom i interesima naroda i<br />
njegovo skretanje sa puta i pravca islama.<br />
U procesu popravljanja vođe prvi korak je<br />
da mu se upućuju iskreni i dobronamjerni<br />
savjeti. Bilježi Imam Muslim od Temima<br />
ibn Evsa ed-Darija, r.a., da je Allahov<br />
Poslanik, s.a.v.s., rekao: “Vjera je iskren<br />
odnos(nasihat).” Rekli smo: “Prema kome,<br />
Allahov Poslaniče?” “Prema Allahu i Njegovoj<br />
Knjizi i Njegovu Poslaniku, vođama<br />
muslimana i običnom svijetu”. 23 Iskren odnos<br />
prema vođi uključuje njegovo iskreno<br />
i dobronamjerno savjetovanje. Ako savjetovanje<br />
ne bude od koristi, onda je pravo<br />
naroda (Ummeta) da u popravljanju vođe<br />
ili predsjednika koristi i raspoloživu snagu<br />
i da ga tako odvrati od nepravde, nasilja i<br />
svih drugih vrsta devijacija.<br />
Prenosi se da je Poslanik, s.a.v.s., rekao:<br />
“Tako mi Onoga u čijoj je ruci moja duša, ili<br />
ćete naređivati dobro i odvraćati od zla ili će<br />
Allah uskoro poslati Svoju kaznu na vas, pa ćete<br />
Ga moliti , ali vam se neće odazvati.” (Tirmizi).<br />
A u drugom hadisu stoji: “Kada ljudi vide<br />
zalima (nasilnika) kako čini nepravdu, pa ga<br />
u tome ne spriječe, uskoro će Allah na sve njih<br />
poslati Svoju kaznu.” (Ebu Davud).<br />
Brojni su ajeti i Poslanikovi, sallallahu<br />
alejhi ve sellem, hadisi koji upućuju da je<br />
podizanje glasa protiv javnog zla, nepravde<br />
i nasilja jedna od najvećih obaveza svakoga<br />
muslimana, a naročito ako je onaj koji to zlo<br />
čini politički moćnik, kao što je državni vladar.<br />
U vezi s time Allahov Poslanik, sallallahu<br />
alejhi ve sellem, je rekao: “Najbolji džihad je<br />
kazati istinu u lice nepravednom vladaru.” 24<br />
U historiji islama uvijek je općepoznato<br />
i prihvaćeno da svaki musliman ima pravo<br />
i obavezu da ispravlja nepravdu i greške, pa<br />
makar se radilo i o samom halifi. Nadziranje<br />
vođe od strane naroda je posebno bilo<br />
zastupljeno u prvom periodu islama. Štaviše,<br />
sami vladari u islamskoj državi su pozivali<br />
narod da ih kontroliše i ispravlja ako<br />
pogriješe. Historija nam po ovom pitanju<br />
bilježi svijetle i vječne primjere pravičnosti<br />
i odgovornosti vođe. Obraćajući se narodu<br />
nakon dolaska na čelo hilafeta, Ebu Bekr,<br />
r.a., je rekao: “Ako budem dobro postupao<br />
pomozite me, a ako skrenem ispravite<br />
me” 25 I Omer, r.a., kada je došao na vlast,<br />
prisutnima je rekao: “Ko me vidi da krivo<br />
postupam, neka me ispravi”. Jedan od prisutnih<br />
mu reće: “Tako mi Allaha, ako kod tebe<br />
vidimo grešku ispravit ćemo je našim sabljama.”<br />
Omer, r.a., reče: “Hvala Allahu koji je<br />
u Muhammedovom ummetu dao one koji će<br />
Omera popraviti sabljom.”<br />
Jednom prilikom Omer, radijallahu<br />
anhu, je namjeravao ograničiti visinu vjenčanog<br />
dara (mehra), međutim, jedna starija<br />
žena se usprotivila toj njegovoj odluci i rekla:
“Ti nam ne možeš uskratiti ono što nam je Allah<br />
dao.” Omer je na to rekao: “ Žena je u pravu,<br />
Omer je pogriješio.” Iz ovoga zadnjega primjera<br />
se može zaključiti da svaki musliman, bez<br />
obzira na spol, rasu ili klasu, ima pravo glasa<br />
u državi i da je islamsko pravo iznad svakoga,<br />
pa makar bilo upotrijebljeno od običnog<br />
muslimana protiv vladara države. Nažalost,<br />
ova praksa,- da običan svijet javno savjetuje<br />
i ispravlja vladara,- bila je živa samo u prvim<br />
dekadama islama, da bi kasnije sa pojavom<br />
imperijalnog islama iščezla, kada su i najveći<br />
islamski autoriteti bili kažnjavani od strane<br />
vladara zbog svojih vjerskih stavova. 26<br />
6. Pravo na raskidanje ugovora<br />
(bej’e) i smjenu vladara<br />
Ako je neosporno pravo naroda da izabire<br />
i postavlja predsjednika ili vođu, onda<br />
je njegovo pravo i da ga smijeni i svrgne s<br />
vlasti. Međutim, da bi narod posegnuo za<br />
ovim pravom, neophodno je da za to ima<br />
opravdan šerijatski razlog. Islamski pravnici<br />
su o tome kazali sljedeće: “Narod ima<br />
pravo da svrgne i smijeni vođu ako postoji<br />
uzrok koji to dozvoljava, kao da, recimo, pri<br />
njemu nađe ono što ugrožava ili pogoršava<br />
stanje muslimana i unazađuje njihovu vjeru,<br />
kao što ima pravo da ga postavi na taj<br />
položaj radi uspostavljanja reda u državi i<br />
uzdizanja vjere.” 27<br />
Gorko iskustvo pobune protiv Osmana,<br />
radijallahu anhu, učinilo je islamske teologe i<br />
pravnike vrlo neodlučnim i rezerviranim po<br />
pitanju davanja podrške raskidanju bej’ata<br />
i svrgavanju imama. El-Bakillani, jedan od<br />
najpoznatijih eš’arijskih teologa, smatra da<br />
imam treba biti smijenjen ako pronevjeri,<br />
zapostavi izvršavanje namaza i poziva druge<br />
da to isto čine, ili postane fizički nesposoban.<br />
Većina pravnika i tradicionalista (ehlu-l-hadis)<br />
smatra da u takvom slučaju imama treba<br />
samo savjetovati i upozoriti, ili u krajnjem<br />
slučaju ne poslušati ga ako naređuje ono što<br />
je u suprotnosti sa islamskim principima. El-<br />
Maverdi smatra da je jedini prihvatljiv razlog<br />
za smjenu imama trajni gubitak mentalne ili<br />
fizičke sposobnosti, kao što je ludilo, sljepilo,<br />
amputacija obje ruke i noge. 28<br />
Postavlja se jedno veoma važno pitanje:<br />
Da li građani imaju pravo da smijene vlast,<br />
odnosno predsjednika, kad god se on ogriješi<br />
o šerijatske propise? Očigledno da ne, jer<br />
je Poslanik, sallallahu alejhi ve sellem, kazao:<br />
“Onaj ko da prisegu (bej’at) imamu, pa mu<br />
iskreno i odano pruži ruku, neka mu bude poslušan<br />
koliko god bude u mogućnosti.” 29<br />
U drugom hadisu je rekao: “Ko kod svoga<br />
vođe vidi nešto što prezire, neka se strpi, jer,<br />
uistinu, ko god napusti zajednicu muslimana<br />
(džemat) koliko je i jedna pedalj, pa umre,<br />
umrijet će džahilijetskom smrću.” 31<br />
Opet ćemo se vratiti na prethodni<br />
citat gdje stoji: “Narod ima pravo da svrgne<br />
i smijeni vođu, ako postoji uzrok koji<br />
to dozvoljava, kao da, recimo, pri njemu<br />
nađe ono što ugrožava ili pogoršava stanje<br />
muslimana i unazađuje njihovu vjeru, kao<br />
što ima pravo da ga postavi na taj položaj<br />
radi uspostavljanja reda u državi i uzdizanja<br />
vjere.” 31 Prema tome pravo i dužnost<br />
naroda je da smijeni predsjednika<br />
ako prelazi granice svojih ovlaštenja ili je<br />
nesposoban i neodgovoran prema svojim<br />
obavezama, jer u pitanju je opća korist i<br />
interes. Tu zadaću će preuzeti medžlisišura<br />
ili narodni zastupnici u vlasti koji će<br />
predsjedniku uskratiti svoje povjerenje i<br />
povjerenje naroda i donijeti odluku o<br />
njegovoj smjeni. 32<br />
Neki islamski autori smatraju da se presjednik<br />
može smijeniti i putem općeg referenduma,<br />
ako se većina zajednice izjasni da<br />
mu uskraćuje povjerenje. 33<br />
6.1. Svrgavanje predsjednika silom<br />
Narod će svoga vođu smjenjivati preko<br />
svojih zastupnika u vlasti (ehlu-l-halli ve-lakdi),<br />
tako što će mu oni uskratiti svoje povjerenje<br />
i donijeti odluku o njegovoj smjeni.<br />
Međutim, problem je ako vođa ne prihvati<br />
takvu odluku i ne bude želio sići s vlasti.<br />
Bilješke<br />
1. Muhammed Asad, Principi države i vlasti<br />
u islamu, Glasnik Rijaseta IZ--e BiH, br.<br />
11-12/2004. (prijevod sa engleskog; Džemaludin<br />
Latić)<br />
2. Muhammed Asad, Principi islamske države<br />
i vlasti, str. 40, Zagreb, 2005. g. (prijevod s<br />
engleskog: Dr Džemaludin Latić.)<br />
3. Murad Wilfried Hofmann, Vlast u islamu<br />
i islamski politički sistem, www. alibasic.ba,<br />
02.12.2006. g. (prijevod s engleskog; A.Alibašić.)<br />
4. Ibn Kudame, El-Mugni, (8/106)<br />
5. Muhammed Asad, Principi islamske države<br />
i vlasti, str. 63.<br />
6. Vidi: Fikret Karčić i Enes Karić, Šerijatsko<br />
pravo u savremenim društvima, str.49.-50.<br />
7. Vidi: Halid Buljina, Islamska država, str. 34.<br />
8. Vidi: Fikret Karčić i Enes Karić, Šerijatsko<br />
pravo u svaremenim društvima, str. 83.<br />
9. Vidi: Halid Buljina, Islamska država, str. 34.<br />
10. Vidi: Fikret Karčić i Enes Karić, Šerijatsko<br />
pravo u svaremenim društvima, str. 83.<br />
11. Tefsir Er-Razi, (27/177)<br />
12. Vidi: Fikret Karčić i Enes Karić, Šerijatsko<br />
pravo u savremenim društvima, str. 85; Muhammed<br />
Asad, Principi islamske države i vlasti,<br />
str. 71; Abdu-l-Kerim Zejdan, Hukuku-l-efrad<br />
fi dari-l-islam, str. 10.-11.<br />
13. Vidi: Dr. Abdullah el-Hamid, Hukuku-l-insan<br />
bejne ‘adli-l-islam ve dževri-lhukkam,<br />
str. 105.<br />
14. Ibn Tejmijje, Es-Sijasetu-š-šer’ijje, str. 169.<br />
15. Tefsiru-l-Kurtubi, 4/249. Vidi; Fikret<br />
Karčić i Enes Karić, Šerijatsko pravo u savremenim<br />
društvima, str. 94.<br />
16. Vidi; Fikret Karčić i Enes Karić, Šerijatsko<br />
pravo u savremenim društvima, str. 94.-95.<br />
Kako u ovom slučaju postupiti? U ovom<br />
slučaju narodu je dozvoljeno da koristi i<br />
silu, ako za to postoji šerijatsko opravdanje,<br />
kao što je otvoreno i jasno nevjerstvo<br />
vođe. Prenosi se od Ubade ibn Samita, r.a.,<br />
da je rekao: “Vjerovjesnik, s.a.v.s., nas je pozvao,<br />
pa smo mu dali prisegu na poslušnost<br />
i pokornost i kad nam je drago i kad nam je<br />
mrsko, i kad nam je teško i kad nam je lahko,<br />
i kad se drugima daje prednost na našu<br />
štetu i da vlastodršcima nećemo uskraćivati<br />
vlast, osim ako kod njih vidimo jasno nevjerstvo<br />
za koje kod Allaha imamo dokaz.” 34<br />
Da bi narod pribjegao sili u svrgavanju<br />
svoga vođe ili predsjednika, neophodno je<br />
da posjeduje dovoljno snage i moći koja je za<br />
to potrebna i da preovladava mišljenje i nada<br />
da će u tome uspjeti. Ako nisu ispunjeni ovi<br />
uvjeti, onda upotreba sile može odvesti samo<br />
velikom krvoproliću, neredu i smutnji.<br />
Jedno od pravila naređivanja dobra i<br />
odvraćanje od zla je da sam taj čin ne smije<br />
prouzrokovati veće zlo i štetu, a nedovoljna<br />
snaga i spremnost naroda da silom svrgne<br />
nepravednog vladara može dovesti samo do<br />
prolijevanja nevine krvi, nereda i slabljenja<br />
države, a to je veće zlo od samog nepravednog<br />
vladara. 35<br />
17. Vidi; Abdu-l-Kerim Zejdan, Hukuku-lefrad<br />
fi dari-l-islam, str. 18.<br />
18. Vidi; Dija’ el-Umeri, Es-Siretu-n-nebevijjetu-s-sahiha,<br />
(2/354.)<br />
19. Vidi; Safiju-r-Rahman el-Mubarekfuri,<br />
Zapečaćeni džennetski napitak, str.480., (prijevod;<br />
Subhija Hadžimejlić-Skenderović)<br />
20. Vidi; Dija’ El-Umeri, Es-Siretu-n-nebevijjetu-s-sahiha,<br />
(2/378.)<br />
21. Vidi; Muhammed Asad, Principi islamske<br />
države i vlasti, str. 71.<br />
22. Vidi; Abdu-l-Kerim Zejdan, Hukuku-lefrad<br />
fi dari-l-islam, str. 20.-21.<br />
23. Muslim, Sahih, (1/237)<br />
24. Ahmed, (3/19 i 61), El-Hakim, (4/505-<br />
506) i drugi. Vidi; El-Albani, Es-silsiletussahiha,<br />
hadis broj: 491.<br />
25. Ibn Sa’d, Et-Tabekatu-l-Kubra, (3/183.)<br />
26. Vidi; ; Fikret Karčić i Enes Karić,<br />
Šerijatsko pravo u savremenim društvima,<br />
str. 98.<br />
27. Vidi; Dijau-d-din er-Rejjis, En-Nezarijat<br />
es-sijasijje el-islamijje, str.270.<br />
28. Vidi; Fethi Osman, Ugovor o postavljenju<br />
šefa islamske države, www. wikipedia.<br />
org. 08.01.2007. godine<br />
29. Muslim.<br />
30. Buhari i Muslim.<br />
31. Vidi; Dijau-d-din er-Rejjis, En-Nezarijat<br />
es-sijasijje el-islamijje, str.270.<br />
32. Vidi; Abdu-l-Kerim Zejdan, Hukuku-lefrad<br />
fi dari-l-islam, str. 26. i Muhammed<br />
Asad, Principi islamske države i vlasti,<br />
str.116.<br />
33. Vidi prethodni izvor, str. 117.<br />
34. Buhari.<br />
35. Vidi; Muhammed Asad, Principi islamske<br />
države i vlasti, str.117<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
63
No comment<br />
Dva dana izvodili penale,<br />
pobjeda tek u 50. seriji i<br />
99. kaznenom udarcu<br />
Nakon što je meč između Bishop’s of<br />
La Jolla Higha i San Diego Crawford<br />
Higha poslije produžetaka završio 3-3,<br />
prišlo se izvođenju udaraca s bijele točke.<br />
Kako je utakmica počela u 15.30<br />
sati po lokalnom vremenu, sudac ju je<br />
zbog mraka prekinuo pri rezultatu 21-<br />
21 poslije 21 izvedene serije, odnosno<br />
ukupno 42 udarca. Na isto su se mjesto<br />
ekipe ponovno vratili dan kasnije,<br />
te nastavili maraton jedanaesteraca.<br />
Isti je napokon završio u 50. seriji,<br />
kada je Bishopov Matt Harris pogodio<br />
99. jedanaesterac, odnosno kada je,<br />
nakon njega, Crawfordov neimenovani<br />
izvođač promašio okvir gola.<br />
Dnevni avaz, 25. februar 2012.<br />
Bolje je biti diktator nego<br />
homoseksualac<br />
Predsjednik Bjelorusije Aleksandar<br />
Lukašenko izjavio je da je “bolje<br />
biti diktator nego homoseksualac”.<br />
Lukašenko je pritom mislio na Guida<br />
Westerwellea, njemačkog ministra<br />
vanjskih poslova.<br />
Blin, 4.mart 2012.<br />
U centru Mostara pronađen<br />
kostur bez glave<br />
Pripadnici Policijske uprave Mostar<br />
pronašli su u centru ovog grada ljudski<br />
kostur bez glave. Kostur je pronađen<br />
tokom protekle noći, nedaleko od hotela<br />
“Mostar” na zapuštenoj lokaciji.<br />
Srna, 7. mart 2012.<br />
Zbog grudvanja navijača<br />
prekinut prijateljski<br />
meč Sarajevo-Olimpic<br />
Utakmica, koja je ekipama trebalo da<br />
posluži kao generalna proba za nastavak<br />
prvenstva, prekinuta je zbog loše organizacije,<br />
nakon što je dio navijača grudvama<br />
neprestano gađao aktere na terenu.<br />
Depo, 3. mart 2012.<br />
Hamdija Lipovača:<br />
Kad god prođem pored<br />
Parlamenta BiH, sebi<br />
kažem ‘Hamdo, budalo’!<br />
Dnevni avaz, 3. mart 2012.<br />
Policajci ostali bez službenog<br />
“golfa 6” tokom uviđaja<br />
Nesvakidašnja krađa dogodila se prije<br />
četiri dana u sarajevskom naselju Ciglane<br />
tokom policijskog uviđaja. Vjerovali ili<br />
ne, ukradeno je policijsko vozilo. Kako<br />
nezvanično saznajemo, policajci su došli<br />
na uviđaj zbog provalne krađe u jednom<br />
od okolnih objekata. Dok su oni prikupljali<br />
tragove, nepoznati lopovi su iskoristili<br />
priliku te su im ispred nosa ukrali<br />
službeni “golf 6”.<br />
Dnevni avaz, 7. mart 2012.<br />
Stevan N. krao drvene<br />
krstove sa groblja i koristio<br />
ih za ogrjev<br />
Policija je podnijela krivičnu prijavu<br />
protiv Stevana N. (39) iz Kovilja zbog<br />
krađe drvenih krstova sa seoskog groblja<br />
koje je koristio za ogrjev, saopštila<br />
je Policijska uprava Novi Sad. Stevan<br />
N. je ukrao 50 drvenih krstova sa seoskog<br />
groblja u selu Kovilje, a potom ih<br />
isjekao i koristio za ogrjev.<br />
Srna, 28. februar 2012.<br />
Prnjavor: Policija ulovila<br />
Srbina bjegunca naoružanog<br />
puškomitraljezom<br />
Prilikom hapšenja 5. marta Ružičić<br />
je pružio žestok otpor policiji, a u<br />
fizičkom obračunu jedan policajac je<br />
zadobio lakše tjelesne povrede. Ružičić<br />
je kod sebe imao puškomitraljez M-72<br />
kalibra sa okvirom od 24 metka i<br />
jednim metkom u cijevi, lovački nož,<br />
te alat za vršenje provalnih krađa.<br />
Nezavisne novine, 7. mart 2012.<br />
Deset najglupljih<br />
Guinnessovih rekorda<br />
Vožnja biciklom unazad, svirajući pritom<br />
violinu<br />
Rekord u ovoj smiješnoj kategoriji je 60<br />
kilometara, voženih i sviranih nešto više<br />
od pet sati.<br />
Najdulje dlake iz ušiju<br />
Ovaj gnjusan rekord drži Indijac<br />
Radhakant Bajpai. Bajpai je “blagoslovljen”<br />
izrazito dugim dlakama koje rastu<br />
iz njegovih ušiju, a rekord je oborio zbog<br />
nešto više od 13 centimetara dužine.<br />
Najveći broj puževa na licu u deset<br />
sekundi<br />
Alastari Galpin 2007. godine postavio<br />
je poprilično besmislen rekord. Naime,<br />
osam puževa je držao na licu deset sekundi,<br />
izdržavajući pritom njihovo puzanje.<br />
Najskuplji mobitel na svijetu<br />
Emanuel Gueit izradio je GoldVish, najskuplji<br />
mobitel na svijetu, koji se sastoji<br />
od 18-karatnog ružičastog, bijelog i žutog<br />
zlata, a košta milijun eura. Ukrašen je<br />
dijamantićima najveće kvalitete. Plodno<br />
tržište za mobitel nađeno je u Rusiji.<br />
Najopasnija ptica na svijetu<br />
Australski kazuar najopasnija je ptica na<br />
svijetu. Vrlo su nepredvidljive i agresivne,<br />
pogotovo ako osjete da su u opasnosti.<br />
Kazuari žive u Australiji i na Novoj<br />
Gvineji i zapravo su jako sramežljive.<br />
Najfunkcionalniji nož na svijetu<br />
Najfunkcionalniji nož na svijetu ima 87<br />
funkcija, a nazvan je Wei Ge.<br />
Najveća pizza na svijetu<br />
Izrađena je 1987. godine, a prekrila je površinu<br />
od 930 metara kvadratnih. Težila<br />
je 20 kilograma.<br />
Najviše topota u stepu u minuti<br />
Tony Adams plesao je step te je udario o<br />
pod više od 500 puta u minuti.<br />
Najdalji odbačaj prilikom automobilske<br />
nesreće<br />
Matthew McKnight vidio je 2001. godine<br />
automobilsku nesreću te je zaustavio auto<br />
i otišao pomoći žrtvama. Njegova dobrota<br />
mu se nije isplatila. Naime, automobil ga je<br />
udario, a on je letio 36 metara te tom prilikom<br />
slomio skoro popriličan broj kostiju.<br />
Najdulje ime nekog mjesta na svijetu<br />
Maleno selo u Walesu ima 58 slova u<br />
imenu: Llanfairpwllgwyngyll-gogerychwy<br />
rndrobwllllantysiliogogogoch. No, nijedno<br />
mjesto nije zaslužilo ovu titulu jer je pravi<br />
pobjednik Bangkok, čije tradicionalno ime<br />
ima 163 slova i glasi: Krungthepmahanakornamornratanakosinmahintarayutt<br />
hayamahadilokphopnopparatrajathaniburiromudomrajaniwesmahasatharnamornphimarnavatarnsathitsakkattiyavisanukamprasit.<br />
Index.hr, 8. mart 2012.<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
64
Nauka<br />
Arktik postaje još ranjiviji<br />
Naučnici su nedavno izračunali<br />
da je ledeno prostranstvo na<br />
sjeveru naše planete dostiglo svoju do<br />
sada najmanju veličinu. Prema novim<br />
istraživanjima, najstariji led se brže<br />
topi od mladog - čime Arktik postaje<br />
još ranjiviji, s obzirom na to da je stariji<br />
led istovremeno i najdeblji. Istovremeno<br />
se povećava temperatura na površini<br />
Arktika, tako da sezone formiranja<br />
leda postaju sve kraće.<br />
Vilica od titanijuma “po mjeri”<br />
Dio donje vilice koji je jednoj<br />
pacijentkinji usljed<br />
infekcije potpuno bio propao tim<br />
belgijskih naučnika rekonstruirao<br />
je od titanijuma koristeći lasersku<br />
tehnologiju. Implantat omogućava<br />
zamjenu kosti i istih je dimenzija<br />
kao i original. Oblik lica je potpuno<br />
rekonstruiran, a vilica je u<br />
punoj mjeri pokretna. Operacija<br />
je izvedena u junu 2011. ali je tek<br />
sada objavljena. Pacijentkinja će na<br />
kraju dobiti nove zube čime se oporavak<br />
završava.<br />
Pripremio: Saladin Kovačević<br />
Potkožni čip umjesto<br />
injekcije<br />
Za nekoliko godina se lahko može<br />
desiti da, kada vam ljekar napiše<br />
recept, u apoteci ne dobijete bočicu<br />
sa tabletama već mikročip koji se<br />
ugrađuje pod kožu. Prva klinička ispitivanja,<br />
započeta u Danskoj prošle<br />
godine, obavljena su na grupi pacijentkinja<br />
j oboljelih od osteoporoze - i<br />
dala su pozitivne rezultate. Čip je že-<br />
nama implantiran pod lokalnom anestezijom,<br />
zahvatom koji u ljekarskoj<br />
ordinaciji traje 30 minuta.<br />
Vakcina protiv heroina<br />
Tim<br />
meksičkih<br />
stručnjaka s<br />
Nacionalnog instituta<br />
za psihijatriju otkrio<br />
je da je uspješno testirao<br />
vakcinu protiv<br />
heroina na miševima i<br />
da se sprema nastaviti<br />
ispitivanje na ljudima.<br />
Vakcina, koja je<br />
patentirana u SAD-u,<br />
djeluje tako što organizam<br />
čini otpornim<br />
na dejstvo heroina pa<br />
korisnici više ne osjećaju<br />
zadovoljstvo kada<br />
šmrču ili ubrizgavaju<br />
dotičnu drogu.<br />
Nar - dragulj među<br />
plodovima<br />
Prema tvrdnjama stručnjaka, na<br />
probleme sa holesterolom, naslagama<br />
u krvnim sudovima i povišenim<br />
krvnim pritiskom možemo<br />
zaboraviti ukoliko nar konzumiramo<br />
redovno. Na impresivnom spisku blagotvornih<br />
sastojaka ovog voća nalaze<br />
se vitamini C i B5, kalijum, vlakna,<br />
razni polifenoli. Na isti način na koji<br />
se bori sa “talogom” u arterijama, nar<br />
bez milosti štiti zube od štetnih naslaga<br />
ispod kojih caruju štetni mikroorganizmi.<br />
9. mart - 16. rebiu-l-ahir<br />
65