Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
CROWDFUNDING NOVAC ZA BEZOBRAZNE<br />
OŽUJAK 2014<br />
ONI<br />
ZNAJU<br />
IVAN TOPČIĆ,<br />
TIM KABEL<br />
ČEMU<br />
SLUŽI<br />
EU<br />
DOK DRŽAVA<br />
RAZMIŠLJA O<br />
MODUSIMA<br />
SURADNJE, DOBRI<br />
PODUZETNICI VEĆ<br />
TROŠE NOVAC IZ<br />
FONDOVA<br />
NINA ROGLIĆ<br />
TERMOSTROJ<br />
LJILJANA<br />
RENIĆ,<br />
IVASIM<br />
MLADEN<br />
FISTRIĆ,<br />
RAMTECH<br />
DEANA<br />
VLAHOVIĆ,<br />
IVASIM<br />
IVO DELONGA,<br />
EUROINSPEKT<br />
BORIS ANIĆ,<br />
INOVATIC ICT<br />
30 kn • 8,50 KM • 100 DEN • 4,60 €
FORBES<br />
SADRŽAJ | OŽUJAK 2014.<br />
6 | Uvodnik<br />
8 | Kolumne<br />
14 | Fokus<br />
44 | Ljudi i kompanije<br />
80 | Financije<br />
90 | Life<br />
62<br />
102<br />
8 | BITCOIN - POGLED U<br />
BUDUĆNOST<br />
Virtualne valute sada nalikuju na<br />
internet 90-ih. Njihov je inovativni<br />
potencijal golem, kao i izazovi<br />
pred njima. Ipak, bitcoin je za sada<br />
paradigma promjenjivosti<br />
PIŠE MARUŠKA VIZEK<br />
14 | CROWDFUNDING U 2013.<br />
godini bilo je tisuću crowdfunding<br />
platformi, a prikupile su 5,1 milijardu<br />
dolara. Uskoro kreće i prva hrvatska<br />
platforma<br />
PIŠE BORIS OREŠIĆ<br />
SPECIJAL<br />
24 | ONI ZNAJU ČEMU SLUŽI EU<br />
Predstavljamo žilava i inovativna<br />
mala poduzeća koja su za sljedeću<br />
fazu svojeg razvoja tražila i dobila<br />
potporu iz Europske unije<br />
PIŠU ANDREJA BRATIĆ, GORDANA GALOVIĆ I<br />
DANIJELA JOZIĆ<br />
48<br />
56 | GOOGLE ŽELI SVE<br />
Div pretraživanja i dalje će dominirati<br />
tržištem onako kako to čini<br />
od samog početka: 20 milijardi dolara<br />
izvući će od vrlo poznatih kompanija<br />
PIŠE ROBERT HOF<br />
FINANCIJE<br />
80 | SUBPRIME KRIZA NA KINESKI<br />
NAČIN Nakon pucanja balona u<br />
SAD-u, praksa davanja kredita ispod<br />
uobičajenih standarda postala je<br />
raširena i u Kini<br />
PIŠE MARIO GATARA<br />
15<br />
26<br />
4<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
44<br />
84 | MALO JE DRŽAVE KORISNO,<br />
A PUNO - KATASTROFA<br />
Bolja vlast je ona koja manje otima, a<br />
ne ona koja za to ima pravno pokriće<br />
PIŠE ŽELJKO KARDUM<br />
90 | MEĐUNARODNE ŠKOLE<br />
I FAKULTETI U HRVATSKOJ<br />
Najvažnije ulaganje u<br />
životu: Rochester Institute<br />
of Technology Croatia,<br />
DIU Libertas, Visoka škola<br />
međunarodnih odnosa...<br />
PIŠE MIRELA LILEK<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 5
FORBES<br />
UVODNIK<br />
NAKLADNIK<br />
EPH media d.o.o. Zagreb, Koranska 2<br />
GLAVNI UREDNIK<br />
VIKTOR VRESNIK<br />
IZVRŠNA UREDNICA Gordana Grgas<br />
ART DIREKTOR Tonko Matana<br />
FINANCIJE I TRŽIŠTA Mario Gatara (Analogika)<br />
REDAKTURA Amalija Milovac<br />
PRIJEVODI Božena Mak<br />
UREDNIK FOTOGRAFIJE Vjekoslav Skledar<br />
NASLOVNICA Berislava Picek/Cropix<br />
REPORTERI<br />
Dragana Radusinović, Gordana Galović,<br />
Danijela Jozić, Ana Muhar (London),<br />
Aleksandar Apostolovski,<br />
Ivana Ristić (Beograd),<br />
Aleksandar Manasiev (Skoplje)<br />
MARKETING MANAGER<br />
GORAN BULJAN<br />
goran_buljan@eph.hr • Tel: 01 6173 822<br />
PREDSJEDNIK<br />
NINOSLAV PAVIĆ<br />
ODBOR DIREKTORA<br />
Peter Imberg<br />
Ines Lozić (financije, pravo i logistika),<br />
Sanja Mlačak (marketing, prodaja i promocija),<br />
Tomislav Wruss (mediji),<br />
Saša Milinović (informatika, tehnologija i razvoj)<br />
Janko Goleš (direktor EPH media)<br />
PRODAJA & MARKETING<br />
Prodaja oglasnog prostora:<br />
direktor Tomislav Dubenik,<br />
Prodaja novina: direktor Ivo Valečić,<br />
SERVISI I KONTAKTI<br />
Novinska agencija EPEHA:<br />
01 617 3080, 01 617 3044, agencija@eph.hr<br />
Foto agencija CROPIX:<br />
01 610 3117, 01 610 3090, cropix@eph.hr<br />
ADRESA REDAKCIJE: Koranska 2, Zagreb<br />
telefon: 01 6173798, fax: 01 6173 797<br />
e-mail: <strong>Forbes</strong>@eph.hr<br />
TISAK:<br />
Vjesnik d.d., Zagreb, Slavonska avenija 4<br />
DISTRIBUTERI ZA INOZEMSTVO:<br />
INTER-PRESS d.o.o., Fra. Dominika Mandića b.b.<br />
88220 Široki Brijeg, BiH<br />
Media Print Macedonija,<br />
Skupi bb, 1000 Skopje, Makedonija.<br />
<strong>Forbes</strong> Croatian Edition is published by Europapress<br />
Holding under a license agreement with <strong>Forbes</strong> LLC, 60<br />
Fifth Avenue, New York 10011. “<strong>Forbes</strong>” is a registered<br />
trademark used under licence from <strong>Forbes</strong> LLC.<br />
© 2013. EPH. Sva prava pridržana. Za umnožavanje<br />
u bilo kojem obliku, iznajmljivanje, priopćavanje<br />
javnosti u bilo kojem obliku uključujući Internet kao<br />
i prerađivanje na bilo koji način bilo kojeg dijela ili<br />
ove publikacije u cijelosti potrebno je zatražiti pisano<br />
dopuštenje nositelja prava. Kontakt: EPH 01/ 6173 935<br />
Ta stara, temeljna<br />
pravila tržišta<br />
Sedam poduzetnika, sedam uspješnih projekata, svi financirani novcem koji<br />
je u Hrvatsku stigao preko Bruxellesa. Za razliku od domaće državne administracije,<br />
koja bi im trebala biti najbrži i najučinkovitiji servis u procesu<br />
dobivanja sredstava, ove su se, mahom male tvrtke pokazale daleko spremnijima<br />
za učenje od tromih domaćih ministarstava. Kao i mnoge dosad, vodeća tema<br />
ovog broja magazina (str. 24 do 43) na kraju se,<br />
uz neupitnu hrabrost i sklonost protagonista izazovima,<br />
svodi na jednu svima zajedničku točku:<br />
obrazovanje i otvorenost prema novome.<br />
Kada Donu Hudspethu, dekanu RIT-ja Croatia,<br />
donedavno poznatog kao Američka visoka škola<br />
za management i tehnologiju, postavite pitanje<br />
koji je profil studenata jedinog američkog koledža<br />
u Hrvatskoj, aludirajući pritom na imućnost<br />
roditelja zbog godišnje školarine od 5700 eura (a<br />
upravo to je je napravila naša suradnica Mirela<br />
Lilek - str. 90), on odgovara da se njihove studente<br />
ne može smjestiti u jednu tipiziranu ladicu. - Imamo<br />
studente iz svih krajeva regije, iz privatnih i<br />
državnih srednjih škola; neki dolaze iz dobrostojećih obitelji, drugi studiraju uz<br />
kredit, a mnogi studiraju uz stipendije - kaže Hudspeth. Ono što im je zajedničko,<br />
dodaje, jest želja za obrazovanjem koje će im omogućiti uspješnu poslovnu karijeru.<br />
To je jedino što je tipično za svih 550 sadašnjih studenata u Dubrovniku i Zagrebu<br />
koji studiraju menadžment u turizmu, hotelijerstvu i uslužnim djelatnostima, međunarodno<br />
poslovanje i informacijske tehnologije ili su, pak, na Master of Science<br />
studiju Service Leadership and Inovation.<br />
Nesporno je da se kupovna moć u razdoblju krize smanjila, no nije se smanjio<br />
interes za kvalitetnim obrazovanjem. Priča naše londonske dopisnice Ane Muhar<br />
o jednoj drugoj Ani - Ani Brant - samo je jedan od primjera kako dovoljno rano<br />
formirane ambicije studenata mogu završiti uspješnom karijerom.<br />
Priča o grupnom financiranju, “crowdfundingu” (str. 14), zaboravimo li na davnu<br />
akciju prikupljanja novca za postolje Kipa slobode krajem 19. stoljeća, neposredno<br />
porijeklo vuče iz kasnije faze rock and rolla, iz vremena prije You Tubea, od<br />
trenutka kada se glazbena zajednica internetom povezala sa svojim slušateljima,<br />
a bendovi u usponu pokušali su namaknuti novac za financiranje skupog studija.<br />
R&R je danas možda muzika jedne odlazeće generacije, ali crowdfunding je življi<br />
nego ikad. Taj novac za bezobrazne, one koji se ne ustručavaju zatražiti od javnosti<br />
da financira njihovu ideju na neviđeno, nudeći zauzvrat tek obećanje nečega<br />
u nastanku, jedna je od najuzbudljivijih nuspojava umrežene globalizacije. Tu u<br />
najrazvijenijem okruženju moderne visoke tehnologije vladaju isključivo osnovna<br />
pravila tržišta: svidjeti se potencijalnom kupcu, vještinom steći njegovo povjerenje,<br />
a na kraju ga i zadržati poštenom isporukom financiranog proizvoda.<br />
glavni urednik, <strong>Forbes</strong> Hrvatska<br />
FOTO BERISLAVA PICEK<br />
6 FORBES OŽUJAK, 2014
EKONOMSKA POLITIKA<br />
MARUŠKA VIZEK<br />
Bitcoin: pogled u budućnost<br />
Virtualne valute sada nalikuju na internet<br />
ranih 90-ih. Njihov inovativni potencijal je<br />
golem, baš kao i izazovi koji su pred njima.<br />
Bitcoin je za sada paradigma promjenjivosti<br />
Premda ekonomska znanost često traži uzore u prirodnim znanostima,<br />
poglavito fizici i matematici, od prirodnih je dijeli jedna<br />
bitna razlika. Ekonomija, naime, svoje hipoteze u pravilu ne može<br />
potvrđivati ili osporavati provođenjem eksperimenata. Postoji,<br />
doduše, eksperimentalna ekonomija, ali njezina su istraživanja<br />
ograničena na uzak krug mikroekonomskih tema poput funkcioniranja<br />
malih tržišta, procesa donošenja ekonomskih odluka, procesa pregovaranja<br />
i aukcija, koje se mogu uklopiti u dizajn eksperimenta. Makroekonomski<br />
eksperimenti, odnosno eksperimenti koji se tiču ekonomskog funkcioniranja<br />
država i globalnih financijskih tržišta, preopsežni su da bi bili izvedivi.<br />
Sve dok se ne dogode u stvarnosti.<br />
Dobar primjer makroekonomskog eksperimenta koji se dogodio u<br />
stvarnom životu tijekom prethodna dva desetljeća je prodaja glavnine<br />
poslovnih banaka sustava zemalja srednje i istočne Europe poslovnim<br />
bankama iz starih zemalja članica Europske unije. Dotad su bankovni sustavi<br />
pojedinih zemalja uglavnom bili u domaćem vlasništvu i ekonomisti<br />
su mogli samo nagađati što bi se moglo dogoditi ako poslovne banke cijele<br />
jedne regije više ne budu u domaćem vlasništvu. Budući da je taj eksperiment<br />
još u tijeku, a svi mi smo njegovi sudionici, raspravu o njegovim<br />
posljedicama ostavit ćemo za neko buduće vrijeme. Istodobno, paralelno<br />
s globalnim financijskim slomom 2008. godine, svijet je postao svjedokom<br />
jednog novog i vrlo zanimljivog<br />
eksperimenta. Te godine rodila se<br />
virtualna valuta bitcoin.<br />
Ako bitcoin klasificiramo kao<br />
novu vrstu valute, tada treba reći<br />
da je riječ o trećoj generaciji valute.<br />
Do 20. stoljeća većina svjetskih<br />
valuta mogla se konvertirati<br />
u fiksnu količinu zlata ili nekog<br />
drugog dragocjenog metala. Sustav<br />
zlatnog standarda, odnosno<br />
valuta prve generacije, urušio se<br />
između 1920. i 1970., djelomično<br />
zbog pritisaka financiranja dvaju<br />
svjetskih ratova i proizvodnje<br />
zlata koja nije mogla držati ritam<br />
Bitcoin i njegovi<br />
pandani s vremenom<br />
bi mogli dokinuti<br />
monopol središnjih<br />
banaka nad tiskanjem<br />
i kontrolom optjecaja<br />
novca, ali i monopol<br />
poslovnih nad<br />
globalnim sustavom<br />
plaćanja<br />
s globalnim ekonomskim rastom. Zamijenio<br />
ga je sustav fiat valuta, onih koje se<br />
ne mogu konvertirati u dragocjene metale,<br />
nego se njihova vrijednost derivira iz odnosa<br />
ponude i potražnje. Kao što i latinski<br />
korijen imena druge generacije valuta sugerira,<br />
vrijednost fiat valute zasniva se na<br />
vjeri. Zajednička i prvoj i drugoj generaciji<br />
valuta jest činjenica da je monopol na izdavanje<br />
valute imala središnja banka pojedine<br />
države te da je valuta vrijedila kao sredstvo<br />
plaćanja isključivo unutar granica zemlje<br />
koja valutu izdaje (iznimke od ovog pravila<br />
su, dakako, bile velike svjetske valute koje<br />
se koriste kao sredstvo plaćanja i pohrane<br />
vrijednosti u međunarodnoj trgovini i financijskim<br />
transakcijama).<br />
Bitcoin predstavlja prirodnu progresiju<br />
u odnosu na prve dvije generacije valuta;<br />
progresiju nastalu kao posljedica sve intenzivnije<br />
integracije međunarodnih ekonomskih<br />
tokova, popraćene širokom upotrebom<br />
interneta u svakodnevnim ekonomskim<br />
aktivnostima. On nije ograničen fizičkim<br />
granicama zemalja, proces njegova generiranja<br />
je slobodno dostupan javnosti, nitko<br />
ga ne posjeduje i ne kontrolira, a svatko<br />
može njime raspolagati.<br />
Ako eksperiment s virtualnim valutama<br />
uspije, bitcoin i njegovi pandani s vremenom<br />
bi mogli dokinuti potrebu za dva monopola<br />
koja trenutno karakteriziraju financijski<br />
sustav: monopol središnjih banaka<br />
zemalja nad tiskanjem i kontrolom optjecaja<br />
novca te monopol poslovnih banaka<br />
nad globalnim sustavom plaćanja.<br />
Međutim, klasificiramo li bitcoin kao<br />
valutu, odnosno novac, onda treba znati da<br />
on zadovoljava samo jednu od tri temeljne<br />
funkcije koje valuta treba imati. Jednako<br />
kao i bilo koja druga valuta, i bitcon služi<br />
kao sredstvo razmjene. Međutim, za razliku<br />
od tradicionalnih valuta, on trenutno ne<br />
može poslužiti ni kao jedinica obračuna, ni<br />
8<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014<br />
MARUŠKA VIZEK JE ISTRAŽIVAČICA NA EKONOMSKOM INSTITUTU U ZAGREBU<br />
IZNESENI STAVOVI SU AUTORSKOG KARAKTERA I NE ODRAŽAVAJU STAV<br />
INSTITUCIJE U KOJOJ JE AUTORICA ZAPOSLENA
Jednako poput bilo<br />
koje druge valute,<br />
i bitcoin služi kao<br />
sredstvo razmjene.<br />
No, za razliku od onih<br />
tradicionalnih, još ne<br />
može poslužiti ni kao<br />
jedinica obračuna, ni<br />
kao jedinica pohrane<br />
vrijednosti<br />
kao jedinica pohrane vrijednosti.<br />
Da bi neka valuta mogla služiti kao<br />
jedinica obračuna, odnosno da bi se<br />
vrijednost roba, usluga i transakcija<br />
mogla iskazivati u toj valuti, te da<br />
bi ta ona mogla služiti za pohranu<br />
vrijednosti (što podrazumijeva da<br />
je se koristi za štednju), njezina vrijednost<br />
treba biti relativno stabilna.<br />
A bitcoin je za sada paradigma<br />
promjenjivosti. Vrijednost mu je od<br />
početnih 4,95 američkih centi narasla<br />
na 1200 dolara po jedinici valute,<br />
a zatim se u samo tri mjeseca<br />
smanjila na 619 dolara. Volatilnost<br />
bitcoina od početka 2013. iznosi<br />
133 posto, dok se volatilnost klasičnih<br />
valuta kreće u rasponu od 8<br />
do 12 posto. Izrazita promjenjivost<br />
vrijednosti bitcoina onemogućuje<br />
njegovo korištenje u svrhu štednje,<br />
a jednako tako otežava i njegovu<br />
upotrebu kao jedinice obračuna.<br />
Osim izrazite promjenjivosti, bitcoin<br />
karakterizira i trend kretanja<br />
vrijednosti koji zasad ne nalikuje<br />
ni na jednu drugu valutu ili cijeni<br />
zlata. To u konačnici znači da makroekonomske<br />
vijesti koje utječu na vrijednosti tečajeva drugih valuta ne<br />
utječu na vrijednost bitcoina. Zbog svega navedenog bitcoin trenutno više<br />
nalikuje na špekulativno investicijsko dobro, nego na valutu u klasičnom<br />
smislu te riječi.<br />
Bitcoin kao virtualna valuta nema ni institucionalne karakteristike<br />
koje odlikuju klasične valute što ih izdaju središnje banke, a njima manipuliraju<br />
poslovne banke. Drugim riječima, trenutni financijski sustav je podešen<br />
za klasične valute, pa se bitcoin ne može deponirati u banci, za njega ne<br />
postoji sustav osiguranja depozita koji štiti klasične depozite u fiat valutama,<br />
od banke ne možete dobiti kredit u bitcoinu, ne možete koristiti u financijskim<br />
izvedenicama. Virtualna valuta kao što je bitcoin stoga vjerojatno ima<br />
najviše šanse da postane prihvaćena ako uz pomoć interneta razvije alter-<br />
AFP PHOTO<br />
nativnu institucionalnu infrastrukturu koju<br />
će koristiti dovoljno velik broj ljudi u svijetu.<br />
Posebno je velik potencijal bitcoina kao<br />
sredstva razmjene u plaćanjima. Trenutni<br />
sustav kojim upravljaju poslovne banke je<br />
kompleksan, skup, ali za banke vrlo profitabilan.<br />
Bitcoin nudi transparentnu i vrlo<br />
jeftinu alternativu bankarskom monopolu<br />
nad globalnim sustavom plaćanja.<br />
Definirati bitcoin kao valutu te ga uspoređivati<br />
s klasičnim fiat valutama vjerojatno<br />
nije ni pravedno, ni primjereno. Na<br />
kraju krajeva, definicije su uvijek ograničavajuće,<br />
a prostor za najveći napredak<br />
ljudske civilizacije oduvijek je bio izvan<br />
granica definiranog i poznatog. Bitcoin stoga<br />
možemo smatrati eksperimentom koji<br />
bi mogao oslikati budućnost financijskog<br />
sustava u ekonomski integriranom svijetu,<br />
u kojem ekonomske granice postaju puno<br />
fleksibilnije ili se u potpunosti brišu, a definicija<br />
države postaje puno manje rigidna.<br />
U takvom svijetu virtualne bi valute mogle<br />
predstavljati organski odgovor na izmijenjene<br />
potrebe ljudi za sredstvima razmjene<br />
i prijenosa vlasništva.<br />
Virtualne valute poput bitcoina u mnogočemu<br />
nalikuju na internet u ranim devedesetima.<br />
Njihov inovativni potencijal je<br />
golem, ali takvih su razmjera i izazovi koji<br />
su pred njima. Neki od izazova bit će i kako<br />
regulirati virtualne valute te kako spriječiti<br />
njihovu zloupotrebu. Budući da je bitcoin<br />
već povezan s ilegalnom trgovinom droge<br />
na internetskoj stranici SilkRoad, jasno je<br />
da je potencijala za zloupotrebu virtualnih<br />
valuta više nego dovoljno. No, ni bitcoinova<br />
problematična prošlost, ni regulatorni<br />
izazovi koji su pred njim ne bi nas trebali<br />
zaslijepiti toliko da ne vidimo što bi u budućnosti<br />
mogao postati.<br />
Kad uz sve financijske prednosti<br />
sudjelujete i u dva programa nagraivanja,<br />
onda znate da ste donijeli zlatnu odluku.<br />
Membership Rewards ® i My Card programi<br />
nagrauju vaπe koriπtenje The Gold Card ® .<br />
SAMO U GRUPI PRIVREDNE BANKE ZAGREB<br />
www.americanexpress.hr<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 9
POLITIKA<br />
JOSIP GLAURDIĆ<br />
Distopijska agonija BiH<br />
Umjesto da razbiju status quo, protesti<br />
su produbili i zakomplicirali pat-poziciju<br />
u kojoj je zemlja od završetka rata. Nitko<br />
nikome ne vjeruje jer svi za ono što jest kažu<br />
da nije, a za ono što nije kažu da jest<br />
Protesti u Bosni i Hercegovini izgledali su na prvi pogled kao savršen<br />
“reality check” za političku kastu te napaćene zemlje. Lideri<br />
stranaka iz sva tri naroda, baš kao i arbitri njihova političkog natjecanja<br />
iz međunarodne zajednice, trebali su se napokon sudariti<br />
sa stvarnošću u formi razbijenih prozora, zapaljenih ureda i zahtjeva<br />
za ostavkama. Na žalost, nakon ovih par tjedana možemo sa sigurnošću<br />
reći da je shvaćanje i prihvaćanje stvarnosti u Bosni i Hercegovini (a i u<br />
njenim susjednim državama) i dalje tek daleki cilj koji se čini nedostižnim<br />
ne samo za bosanskohercegovačke i europske političare nego i za građane<br />
Bosne i Hercegovine bez obzira na kojoj strani političkih, socijalnih ili nacionalnih<br />
barikada se nalazili. “Rat je mir, sloboda je ropstvo, a neznanje je<br />
moć.” Tim riječima pralo se mozgove u Orwellovoj 1984. Gotovo svi akteri<br />
bosansko-hercegovačkih zbivanja kao da su izašli iz neke slične distopije,<br />
gdje se za ono što jest kaže da nije, a za ono što nije kaže da jest.<br />
Nacionalisti svih boja i profila – posebno u Banjoj Luci i Mostaru, ali i u<br />
Beogradu i Zagrebu – tako u protestima vide orkestriranu velikobošnjačku<br />
urotu usmjerenu na obračun s Hrvatima unutar Federacije Bosne i Hercegovine<br />
ili s opstojnošću Republike Srpske. Totalna dezorganiziranost i<br />
nemoćna frustriranost demonstranata, kao i prestrašena zabezeknutost svih<br />
bošnjačkih političkih lidera (nota<br />
bene, do sada su jedino oni bili<br />
prisiljeni na ostavke), kao da im je<br />
svima promaknula. S druge strane,<br />
ljevičari takozvane “građanske opcije”,<br />
kao i njihovi salonski navijači<br />
iz inozemstva, tvrde da je u Bosni i<br />
Hercegovini konačno na djelu prava<br />
demokracija i revolucionarno<br />
odbacivanje okova nacionalizma.<br />
Činjenica da se 95 posto demonstracija<br />
dogodilo u zajednicama s<br />
jasnom bošnjačkom većinom potpuno<br />
im je, čini se, nevažna. Jer<br />
Vlast se boji<br />
prosvjednika,<br />
iako ih je relativno<br />
malo, zbog latentne<br />
podrške koju uživaju.<br />
Paralizirana je jer zna<br />
da jedan krivi potez<br />
može srušiti sustav<br />
poput domina<br />
lakše je jednostavno tvrditi da su protesti<br />
multinacionalnog (ili anacionalnog) karaktera<br />
nego proniknuti u razloge zbog<br />
kojih pripadnici drugih dvaju naroda za<br />
sada stoje po strani.<br />
Takvom načinu razmišljanja, u kojem<br />
se bijelo zove crno, a crno bijelo – u<br />
kojem se sni i želje zovu stvarnošću, a<br />
stvarnost noćnom morom iz koje se tek<br />
treba probuditi – pridružili su se i pripadnici<br />
međunarodne zajednice. Naslušali<br />
smo se nevjerojatnih nebuloza i ciničnih<br />
eskapada pripadnika međunarodne zajednice<br />
u Bosni i Hercegovini u posljednjih<br />
dvadesetak godina, ali ova današnja<br />
generacija diplomata i političara i dalje<br />
nas uspijeva iznenaditi svojim izjavama<br />
koje se jedino mogu shvatiti kao uvrede<br />
za zdrav razum.<br />
Pa tako povjerenik Europske komisije<br />
za proširenje Štefan Füle kaže kako je<br />
Europa čula zahtjeve demonstratora, a<br />
on potom jednostavno nastavi standardno<br />
kolo pregovora sa sedmoricom veličanstvenih<br />
nacionalista na vlasti. Ili visoki<br />
predstavnik Valentin Inzko prozove baš te<br />
nacionalističke političare za neefikasnost i<br />
pomanjkanje sluha za potrebe građana – a<br />
upravo su on i njegovi međunarodni poslodavci<br />
kreirali i utvrdili poslijeratni bosansko-hercegovački<br />
politički sustav koji<br />
je do apsurda institucionalizirao etničku<br />
podijeljenost i izolirao političku elitu od<br />
bilo kakvog pritiska javnosti. Mogu umirovljeni<br />
američi i europski diplomati koji<br />
su radili na Daytonskom sporazumu ovih<br />
dana po svjetskim medijima prati ruke<br />
od svoga čeda – ali ostaje činjenica da je<br />
Bosna i Hercegovina etnički podijeljena<br />
i neefikasna država jer su to upravo oni<br />
željeli. Bijelo je ipak bijelo, a crno je ipak<br />
crno, koliko god se oni trudili dokazati<br />
suprotno.<br />
10<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014<br />
DR. JO SIP GLAURDIĆ J E HRVA TSK I ISTRAŽIVA Č NA S VEU ČILIŠTU CA MBRIDG E S DOKT O R A T O M<br />
P O LITIČK IH ZNA N O STI A MERIČKOG YA LEA .
Diplomati koji su<br />
radili na Daytonskom<br />
sporazumu peru<br />
ruke, ali BiH je etnički<br />
podijeljena i neefikasna<br />
jer su to oni željeli<br />
EDIN DŽEKO/CROPIX<br />
Prije ovih demonstracija bilo je iluzorno očekivati ikakav “deal” među trenutnim političkim<br />
vođama Bošnjaka, Hrvata i Srba u BiH, a sada posebno jer je ulog još veći<br />
Umjesto da razbiju učmali status quo, protesti su stoga, na žalost, samo<br />
produbili i zakomplicirali pat-poziciju u kojoj se Bosna i Hercegovina nalazi<br />
od završetka rata. Pa tako Hrvati i Srbi u ogromnoj većini podržavaju<br />
proteste, ali im se boje pridružiti jer ne znaju kako bi na to gledali članovi<br />
njihove zajednice i koje bi posljedice to moglo imati na status njihova naroda.<br />
Bošnjaci također podupiru proteste, ali im se ne pridružuju u velikom broju<br />
jer se boje da bi oni mogli oslabiti ionako slabe prerogative države i dovesti<br />
do njezina daljnjeg rastakanja.<br />
Vlastodršci iz sva tri naroda s druge se strane panično boje demonstranata<br />
unatoč njihovu relativno malom broju baš zbog ogromne latentne podrške<br />
koju uživaju. Paralizirani su jer shvaćaju da jednim krivim potezom čitav<br />
truli sustav može pasti poput domina. Prije ovih demonstracija bilo je iluzorno<br />
očekivati ikakav “deal” među trenutnim političkim vođama Bošnjaka,<br />
Hrvata i Srba, a sada posebno jer je ulog još veći. Naime, sada nitko na vlasti<br />
nema motiva da riješi nacionalno pitanje jer je upravo to karika koja nedostaje<br />
kako bi pripadnici svih triju naroda<br />
prevladali najveću barijeru za svoje sudjelovanje<br />
u protestima i otpuhnuli trenutnu<br />
političku kastu s vlasti.<br />
No, ima li zaista nade za stavljanje<br />
nacionalnog pitanja u Bosni i Hercegovini<br />
ad acta? Trenutna politička scena<br />
ne nudi nikakvo rješenje jer i sama ima<br />
temelje u daytonskom mulju. S druge<br />
strane, voditelji demonstracija i nedavnih<br />
“plenuma” – ako ih se uopće može<br />
nazvati voditeljima zbog stihijske prirode<br />
protesta – za sada zaziru od bilo<br />
kakvog spominjanja nacionalnog pitanja,<br />
odnosno njegove očigledne neriješenosti<br />
u Bosni i Hercegovini. Smatraju kako bi<br />
time samo uništili svoje ionako male šanse<br />
za regrutiranje bosanskohercegovačkih<br />
Srba i Hrvata. To, međutim, čine na<br />
vlastitu štetu. Jer, dok god ne prevladaju<br />
taj problem – ne nužno prijedlogom novog<br />
ustavnog rješenja, nego procesom za<br />
istinsku javnu raspravu svih građana Bosne<br />
i Hercegovine o budućnosti zemlje i<br />
njezinih različitih razina vlasti – njihove<br />
demonstracije ostat će zemljopisno<br />
i nacionalno limitirane kao do sada. A<br />
Bosna i Hercegovina nastavit će svoju<br />
distopijsku agoniju, u kojoj nitko nikome<br />
ne vjeruje jer svi za ono što jest kažu da<br />
nije, a za ono što nije kažu da jest.<br />
Sigurnost na putu vrijedna zlata.<br />
Ako zrakoplovnu kartu za putovanje u<br />
inozemstvo platite vaπom The Gold Card ® ,<br />
ona Êe ukljuËivati i putno osiguranje u<br />
sluËaju gubitka ili kaπnjenja prtljage,<br />
ili kaπnjenja leta.<br />
SAMO U GRUPI PRIVREDNE BANKE ZAGREB<br />
www.americanexpress.hr<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 11
TRANZICIJA BEZ GRANICA<br />
IVANA RISTIĆ<br />
Laki krediti za teške stečajeve<br />
Usprkos uvjeravanju Narodne banke Srbije<br />
da je bankarski sustav neupitno stabilan,<br />
baš inzistiranje na tome izaziva sumnje.<br />
U posljednjih godinu i pol četiri su banke<br />
ugašene, nenaplativa potraživanja rastu,<br />
profiti se tope, broj zaposlenih pada<br />
U<br />
posljednjih godinu i pol u Srbiji su ugašene četiri banke – tri<br />
državne i jedna privatna. Procjenjuje se da je NBS-ova odluka<br />
o stavljanju lokota na vrata Agrobanke, Razvojne banke Vojvodine<br />
(RBV), Privredne banke Beograd (PBB) i Univerzal banke<br />
srpski proračun stajala između 800 milijuna i milijardu eura.<br />
Posljednjoj, Univerzal banci, NBS je oduzeo dozvolu za rad 31. siječnja,<br />
nakon što je utvrđeno da je kritično potkapitalizirana i previše izložena riziku.<br />
Samo ona stajat će građane Srbije oko 86 milijuna eura, jer po zakonu<br />
država garantira za depozite građana do 50.000 eura. Njezina je propast<br />
najjeftinija. Gašenje Agrobanke stajalo je oko 400 milijuna eura, RBV-a<br />
200 milijuna, a PBB-a 100 milijuna eura. A država će, osim depozita i nenaplaćenih<br />
kredita propalih banaka, morati razmisliti i o dokapitalizaciji<br />
Agencije za osiguranje depozita, čiju su blagajnu ispraznile.<br />
Uprave propalih banaka odobravale su kredite mimo procedure.<br />
Nebojša Divljan, najveći dioničar nekad Miškovićeve Univerzal banke, kaže<br />
da su njoj najviše dugovali vlasnik Beohemije Željko Žunić (1,5 milijardi<br />
dinara), Goran Perčević, suvlasnik Interkomerca (1,1 milijardu), i Miroslav<br />
Bogićević, vlasnik Farmakoma (1,01 milijardu dinara). Divljan tvrdi da je<br />
o načinu davanja zajmova odlučivao<br />
predsjednik Izvršnog odbora<br />
Dragan Tomić, zastupnik SNS-a,<br />
koji je kao jamstvo Interkomercu<br />
prihvatio, doslovce, zdjele, lonce i<br />
tave, dok je prostor u rudniku Farmakomu<br />
procijenjen na 4000 eura<br />
po kvadratu, koliko se prodaje najskuplji<br />
četvorni metar u Beogradu.<br />
Farmakon je jamčio otplatu kredita<br />
i akumulatorima i olovnom šljakom<br />
u rudnicima.<br />
Ekshibicionistički pristup riziku<br />
učinio je da u prvom kvartalu 2013.<br />
Država će sada<br />
morati razmisliti i<br />
o dokapitalizaciji<br />
Agencije za<br />
osiguranje depozita,<br />
čija se blagajna<br />
ispraznila zbog<br />
gašenja loših<br />
banaka<br />
postotak nenaplativih kredita dosegne 42<br />
posto. Divljan tvrdi da je početak sloma<br />
banke postavljanje Tomića na poziciju s<br />
koje je lagodno diktirao kome se odobravaju<br />
krediti. Premda je, kako tvrdi, u svibnju<br />
2013. zahtijevao izvanrednu kontrolu<br />
banke, odgovor NBS-a bio je šutnja.<br />
Epilog bankarskih turbulencija je preispitivanje<br />
stabilnosti bankovnog sustava u<br />
Srbiji. Iako je guvernerka više puta isticala<br />
stabilnost te osuđivala medijsko licitiranje<br />
sudbinom pojedinih banaka, upozoravajući<br />
da to negativno utječe na povjerenje na<br />
kojem se stabilnost zasniva, i pozvala medije<br />
na odgovoran pristup u izvještavanju<br />
o tim temama, čini se da je posrijedi gruba<br />
zamjena teza. Jer, nisu mediji dijelili kredite<br />
po partijskoj i prijateljskoj liniji, niti su<br />
ih oni trebali kontrolirati. Odgovornost se<br />
mora tražiti isključivo u institucijama, prije<br />
svega u NBS-u, koji je morao primijetiti<br />
da nešto nije u redu.<br />
Na današnji broj od 29 aktivnih banaka<br />
u Srbiji došlo se stečajevima zbog potkapitaliziranosti,<br />
malverzacija, pronevjera,<br />
davanja prijateljskih kredita te nepoštovanja<br />
procedura i zakona koji nalažu barem<br />
minimum garancija kao pokriće za zajmove.<br />
Teško da ta činjenica odaje povjerenje<br />
u bankarski sustav, koji se uvijek do sada<br />
isticao kao gotovo jedini stabilan sektor<br />
u Srbiji. Izgleda da ipak nije bio toliko<br />
imun na krizu kako se mislilo. Tako barem<br />
pokazuju posljednji objavljeni podaci iz<br />
NBS-ova izvješća o stanju sektora u trećem<br />
tromjesečju 2013., iz kojih proizlazi<br />
da je najperspektivniji sektor u ta tri mjeseca<br />
smanjio broj zaposlenih jer se čak 19<br />
banaka odlučilo na otpuštanje i gašenje<br />
poslovnica.<br />
Iako se na prvi pogled čini da je profitabilnost<br />
u 2013. porasla jer je u odnosu<br />
na prvih devet mjeseci 2012. skočila 42,3<br />
12<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
MEDIJA CENTAR BEOGRAD<br />
JORGOVANKA TABAKOVIĆ Guvernerica Narodne banke Srbije osuđuje medijsko licitiranje sudbinom nekih banaka, ali tu je posrijedi gruba zamjena teza<br />
posto (na 17 milijardi dinara), to je ponajprije posljedica smanjenja neto<br />
kreditnih gubitaka gašenjem RBV-a i Agrobanke. U odnosu na 2011., kada<br />
je neto rezultat iznosio 25,08 milijardi dinara, prošle godine profit se počeo<br />
topiti. Od 31 banke, 18 ih je poslovalo pozitivno, a 13 je banaka godinu završilo<br />
s gubicima.<br />
Zabrinjava i porast nenaplativiih<br />
potraživanja. NPL-ovi su u prvih<br />
devet meseci prošle godine dosegnuli<br />
21,1 posto jer banke nisu bile<br />
u stanju naplatiti plasiranih 401,6<br />
milijardi dinara. To je rast loših<br />
plasmana za 2,5 posto u odnosu na<br />
2012., kada je nenaplativo bilo 18,6<br />
posto kredita. To ne čudi jer je iz<br />
primjera Univerzal banke postalo<br />
jasno da krupnim biznismenima koji<br />
Nadu da će bankarski<br />
sektor u Srbiji ostati<br />
stabilan daje jedino<br />
činjenica da je 20<br />
banaka, njih 75<br />
posto, u stranom<br />
vlasništvu, a samo je<br />
devet domaćih<br />
su zapali u probleme kredite osigurava<br />
jedino političko infiltriranje u rukovodeće<br />
strukture banaka. O zaposlenima u tim<br />
bankama, ukupnom sustavu i stabilnosti se<br />
ne razmišlja, a njihove kredite u konačnici<br />
vrate građani. Nadu da će bankarski sektor<br />
Srbije ostati stabilan daje jedino činjenica<br />
da je 75 posto banaka u Srbiji u stranom<br />
vlasništvu, njih 20, a samo je devet domaćih.<br />
A kod stranaca veza je samo profit. U<br />
protivnom, došao bi trenutak da se postavi<br />
pitanje ima li država snage da jamči za većinu<br />
od 8,5 milijardi eura štednje građana<br />
Srbije u bankama s obzirom na to da 90<br />
posto štediša ima manje od 50.000 eura na<br />
knjižici pa ih je država u slučaju bankrota<br />
banke dužna isplatiti.<br />
Kad æelite asistenciju koja vrijedi zlata<br />
birate The Gold Card ® , jer vam<br />
Gold Assist jamËi medicinsku i pravnu<br />
pomoÊ u sluËaju potrebe, osobne<br />
usluge te putnu pomoÊ 24 sata na dan.<br />
SAMO U GRUPI PRIVREDNE BANKE ZAGREB<br />
www.americanexpress.hr<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 13
SLOBODA PODUZETNIŠTVA<br />
PRED CIJELIM SVIJETOM<br />
sve je moguće<br />
Dobrom projektu potrebni su upornost, strpljenje i<br />
pametan marketing kako bi iskočio iz gomile i uhvatio<br />
novac mase. U 2012. je bilo oko 500 crowdfunding<br />
platformi, a prikupile su 2,7 milijardi dolara. Već 2013.<br />
njihov se broj udvostručio, a prihod porastao na 5,1<br />
milijardu. Uskoro kreće i prva hrvatska platforma<br />
PIŠE BORIS OREŠIĆ<br />
FOTOGRAFIJE: CROPIX I SHUTTERSTOCK<br />
14<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
Iza tajanstvenog imena Machina<br />
Archana krije se društvena<br />
igra s elementima horora,<br />
znanstvene fantastike i alternativne<br />
povijesti koja se igra<br />
pomoću ploče, kockica te niza<br />
drugih rekvizita i pravila. Osmislio ju<br />
je Juraj Bilić iz Varaždina. Nakon što je<br />
u razvoj projekta uložio podosta vlastitog<br />
novca, zaključio je da mu nedostaje<br />
još 20.000 dolara. Rješenje je našao u<br />
Kickstarteru, američkoj platformi za<br />
crowdfunding, i u samo jednom danu<br />
neznanci iz cijeloga svijeta uplatili su<br />
mu željeni iznos koji se u idućih mjesec<br />
dana, dokad je primao uplate, popeo na<br />
142.790 dolara. Bilić je tako postao hrvatski<br />
rekorder u ovom, u svijetu sasvim<br />
novom načinu prikupljanja novca.<br />
Umjesto podizanja kredita ili nekog<br />
uobičajenog izvora financiranja<br />
za kojima poduzetnici posežu kada im<br />
zaškripi prilikom pokretanja nekog posla<br />
ili kreiranja proizvoda, domišljati<br />
je informatičar iskoristio blagodati<br />
crowdfundinga.<br />
Prije nego što su 2007. pokrenuli<br />
Indiegogo, troje osnivača te prve<br />
crowdfunding platforme na svijetu,<br />
koji se predstavljaju kao Danae, Eric<br />
i Slava, imali su zajednički problem:<br />
kako prikupiti novac za nešto za čime<br />
jako žude. Imali su ideje, dobre društvene<br />
veze, silnu radnu energiju, ali im<br />
svejedno nije uspijevalo tradicionalnim<br />
metodama pribaviti dovoljno inicijalnih<br />
sredstva za pokretanje svojih<br />
projekata. Odlučili su svoje ideje razglasiti<br />
putem interneta i za njih tražiti<br />
novac od neznanaca kojima se one iz<br />
bilo kojeg razloga sviđaju. Već 2008.<br />
Indiegogo je profunkcionirao i do danas<br />
izrastao u najveći internetski servis<br />
na kojem ljudi iz svih krajeva svijeta<br />
prijavljuju svoje poslovne ideje u želji<br />
da im drugi nešto uplate.<br />
U početku su tražili novac za snimanje<br />
filmova, a poslije su se širili na najraznovrsnije<br />
industrijske grane. Kako<br />
su za tisuće projekata već na taj način<br />
osigurani milijuni, stvoren je novi, alternativan<br />
način financiranja i investiranja,<br />
poznat pod engleskim terminom<br />
MACHINA ARCHANA<br />
Hrvatski rekorder Juraj Bilić skupio je<br />
za svoju igru 142.790 dolara, no morao<br />
se poprilično pomučiti da ga Kickstarter<br />
prihvati. Ta platforma Hrvatsku drži u<br />
skupini zemalja u koje nema povjerenja<br />
crowdfunding, koji je nastao spajanjem<br />
riječi “gomila” i “ulaganje”.<br />
Osnivači platforme uvjereni su da<br />
onima koji su spremni uložiti velik trud<br />
i strast novac ne bi smio biti prepreka u<br />
ostvarivanju poslovnoga plana.<br />
Vodeći crowdfunding konzultant u<br />
Hrvatskoj je inženjer elektrotehnike<br />
Hrvoje Hafner (31), koji se<br />
u jednoj velikoj kompaniji bavi razvojem<br />
informatičkih sustava. Njegov blog<br />
crowfunding.hr nudi mnoge korisne informacije<br />
o “grupnom financiranju”, što<br />
bi, prema njegovu mišljenju, mogao biti<br />
najbolji hrvatski prijevod tog pojma na<br />
ŽELJKO HAJDINJAK/CROPIX<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 15
SLOBODA PODUZETNIŠTVA PRED CIJELIM SVIJETOM<br />
DARKO TOMAŠ/CROPIX<br />
koji je naišao, sjeća se, 2009. pretražujući<br />
internet i jako se zainteresirao.<br />
“Postoje četiri glavna modela<br />
crowdfundinga. Prvi su donacijske<br />
kampanje, kojima se novac prikuplja<br />
u humanitarne svrhe i onaj tko uplaćuje<br />
ne očekuje ništa zauzvrat. Drugi se<br />
model temelji na nagradama koje autor<br />
projekta obećava uplatiteljima. Na primjer,<br />
ako prikuplja novac za izdavanje<br />
knjige, svojim će donatorima, kada je<br />
izda, poslati po primjerak. Treći model<br />
je zajam: onaj tko traži i dobije novac,<br />
vraća ga uplatiteljima kada zaradi. U<br />
četvrtom slučaju, u zamjenu za uplatu<br />
ponuđač daje vlasnički udio, odnosno<br />
ulazak u vlasničku strukturu tvrtke ili<br />
projekta”, objašnjava Hafner, koji je<br />
osmislio i prvu hrvatsku platformu za<br />
grupno financiranje, koja bi uskoro trebala<br />
profunkcionirati na web stranici<br />
Doniralica.hr. Za sada se Hrvati mogu<br />
prijavljivati na inozemne platforme, od<br />
kojih su najpoznatije dvije američke:<br />
Indiegogo i Kickstarter.<br />
“Doniralica je zamišljena da funkcionira<br />
na prva dva modela – donacijskom<br />
i nagradnom. Ponajprije bi bila<br />
HRVOJE HAFNER<br />
Crowdfunding kampanje mogu biti pokretači<br />
gospodarstva jer se iza svakog projekta krije<br />
potencijalna tvrtka, smatra vodeći hrvatski<br />
konzultant za grupno financiranje Hrvoje<br />
Hafner, autor bloga i prve hrvatske platforme<br />
za grupno financiranje. Praksa je pokazala<br />
da su svi naši kreativci koji su na taj način<br />
prikupili početni kapital pokrenuli uspješne<br />
poslove i zapošljavaju radnike<br />
namijenjena inicijativama iz civilnoga<br />
društva, odnosno raznim udrugama<br />
koje bi prijavljivale svoje projekte. Već<br />
smo prikupili stotinjak projekata raznih<br />
hrvatskih udruga i sada zajedno<br />
s njima osmišljavamo kampanje kojima<br />
će se predstavljati potencijalnim<br />
ulagačima. Uglavnom je riječ o kreativnim<br />
projektima iz sfere filma, glazbe,<br />
stripa... ali i nekima koji su vezani<br />
uz ekologiju. Hrvatska platforma ne<br />
može biti konkurencija američkima,<br />
ali može iskoristiti potencijal građana<br />
koji žele donirati i koji, prema podacima<br />
Porezne uprave, godišnje tako<br />
izdvoje oko 4 milijuna kuna, a stvarna<br />
brojka zasigurno je još nekoliko puta<br />
veća”, ističe Hafner, koji je sa skupinom<br />
istomišljenika osnovao i udrugu<br />
Doniralica. Prema njegovim riječima,<br />
crowdfunding pruža potpuno transparentan<br />
uvid u iznose donacija, dok<br />
udruge u Hrvatskoj nisu dužne javno<br />
objavljivati svoja financijska izvješća.<br />
Platforma svoj rad financira od provizije,<br />
koja najčešće iznosi oko 5 posto<br />
uplaćenog iznosa. Od nositelja projekta,<br />
koji ga prijavljuje, očekuje se da<br />
odredi željeni iznos i vrijeme u kojem<br />
ga planira prikupiti, a na njemu je i da<br />
projekt što bolje reklamira.<br />
Što se događa ako netko uzme novac,<br />
a ne realizira projekt?<br />
Hafner ističe da je takvih slučajeva<br />
izrazito malo. Međutim, istina je da<br />
ulagač nikada ne može biti sto posto<br />
siguran da nema posla s prevarantom.<br />
Stoga crowdfunding i nije klasično investiranje,<br />
nego prije svega daje ljudima<br />
priliku da doprinesu ostvarivanju<br />
nekog tuđeg projekta ili ideje koji im<br />
se čine simpatičnima. Platforme, naime,<br />
ne preuzimaju odgovornost za<br />
ponašanje prijavitelja čiji bi odnos s<br />
uplatiteljem trebao biti zasnovan na<br />
16<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
APPLELIZADOS.COM<br />
POČELO JE, USTVARI,1875.<br />
Jedan od prvih primjera crowdfundinga je akcija<br />
financiranja postamenta za Kip slobode, za koji je u<br />
New Yorku 19. stoljeća prikupljeno 100 tisuća dolara.<br />
Prosječna donacija bila je manja od jednog dolara. Prva<br />
crowdfunding platforma na svijetu bila je Indiegogo,<br />
pokrenuta 2007. godine.<br />
PEBBLE<br />
Sat koji je prikupio<br />
10 milijuna dolara<br />
rekorder je svih<br />
dosadašnjih kampanja na<br />
svjetskim crowdfunding<br />
platformama<br />
SHUTTERSTOCK<br />
povjerenju jer činjenica je da onaj tko<br />
prikuplja novac mora uložiti ogroman<br />
trud i osmisliti jako kvalitetnu kampanju<br />
da bi privukao ulagače.<br />
Crowdfunding kampanje, smatra<br />
Hafner, mogu imati i ulogu pokretača<br />
gospodarstva jer se iza svakog projekta<br />
možda krije buduća tvrtka. I praksa<br />
pokazuje da su svi hrvatski kreativci<br />
koji su dosad uspjeli na taj način prikupiti<br />
inicijalni kapital u međuvremenu<br />
pokrenuli uspješne poslove i zapošljavaju<br />
radnike.<br />
Prema Hefnerovu istraživanju,<br />
2011. iz Hrvatske je na razne svjetske<br />
platforme prijavljeno samo pet<br />
projekta, a lani ih je već bilo 35. Tri<br />
četvrtine ih se javilo na Indiegogo,<br />
a slijede Rockethub,<br />
Kickstarter, Pozible i Ulule.<br />
Za razvoj svojih poslovnih<br />
planova Hrvati su od neznanaca<br />
sveukupno zatražili 972.950<br />
dolara, ali su uspjeli u džep staviti<br />
samo 154.012 dolara. Samo je pet<br />
hrvatskih projekata dosegnulo<br />
zadani financijski cilj, a u 59 slučajeva<br />
to im nije pošlo za rukom.<br />
Hafner otkriva kako se u nekim<br />
zapadnim zemljama crowdfundingom<br />
prikupljaju sredstva i za neke projekte<br />
ili radove u lokalnoj zajednici, na primjer<br />
za gradnju novog pločnika. Može<br />
se to donekle usporediti sa samodoprinosom<br />
koji naši ljudi pamte iz doba<br />
socijalizma, samo što je socijalistički<br />
namet bio obvezan, a u ovom slučaju<br />
svatko uplaćuje koliko želi.<br />
Jedan od prvih primjera crowdfundinga<br />
je akcija financiranja postamenta<br />
za Kip slobode u New<br />
Yorku u 19. stoljeću. Tada je sakupljeno<br />
100 tisuća dolara, s time da je prosječna<br />
donacija bila manja od jednog tadašnjeg<br />
dolara. I moderan je današnji<br />
crowdfunding krenuo iz SAD-a, a danas<br />
platformi ima po cijeloj Europi. U<br />
2012. ih je, otkriva Hafner, u svijetu bilo<br />
oko 500 crowdfunding platformi i prikupile<br />
su 2,7 milijardi dolara. Već 2013.<br />
godine njihov se broj udvostručio, a<br />
prihod porastao na 5,1 milijardu. Riječ<br />
je, dakle, o tržištu s dvoznamenkastom<br />
stopom rasta kojem pogoduje činjenica<br />
da je Amerika izašla iz recesije.<br />
Kickstarter je nedavno objavio kako<br />
je u 2013. više od 3 milijuna ljudi<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 17
SLOBODA PODUZETNIŠTVA PRED CIJELIM SVIJETOM<br />
MARKO TODOROV/CROPIX<br />
ENFOJER<br />
Zagrebačka tvrtka Foto pogon osmislila je<br />
Enfojer, digitalnu tamnu komoru za fotografije<br />
snimljene pametnim telefonom. “Kampanja<br />
nam je donijela odličnu reklamu: o nama<br />
su pisali vodeći stručni časopisi, surađujemo<br />
s distributerima fotoopreme iz cijelog svijeta,<br />
a kao konzultant nam se pridružio i Florian<br />
Kaps, Austrijanac koji je od propasti spasio<br />
Polaroid”, kaže osnivačica Vanda Voloder<br />
fesionalni dojam. Dobar proizvod sam<br />
po sebi povlači dobar marketing, koji je<br />
izuzetno važan u crowdfunding kampanjama.<br />
Oni koji su uplatli 75 dolara<br />
uplatilo gotovo 500 milijuna dolara.<br />
Svaki četvrti uplatitelj je financijski<br />
pomogao više nego jednom projektu,<br />
a ukupno je 20.000 projekata prikupilo<br />
dovoljno novca za realizaciju,<br />
među kojima je najvredniji Veronica<br />
Mars, film koji će se temeljiti na istoimenoj<br />
seriji i za koji je uplaćeno 5,7<br />
milijuna dolara. Na Indiegogou je lani<br />
najveći interes ulagača, odnosno iznos<br />
od gotovo 2 milijuna dolara privukao<br />
Canary, uređaj za nadzor vlastitoga<br />
doma pomoću HD kamere te višestrukih<br />
senzora temperature, vlažnosti i<br />
pokreta.<br />
U<br />
2013. je svjetlo dana ugledao i<br />
sat po imenu Pebble, koji je sa<br />
10 milijuna dolara rekorder svih<br />
dosadašnjih kampanja na svim svjetskim<br />
crowdfunding platformama.<br />
Hafner otkriva kako su mu u Hanfi,<br />
Hrvatskoj agenciji za nadzor financijskih<br />
usluga, objasnili da hrvatskim propisima<br />
crowdfunding nije eksplicitno<br />
reguliran, a nema ga ni u regulativi<br />
Europske unije. Na europskoj razini<br />
raspravlja se o tome kako takav oblik<br />
financiranja svesti u zakonske okvire<br />
i zaštititi investitore koji sada nemaju<br />
nikakvu garanciju da će za uloženi<br />
novac dobiti obećanu nagradu ili vlasnički<br />
udio.<br />
Neke platforme provjeravaju prijavljene<br />
kampanje prije nego što ih oglase<br />
i rade selekciju, a kod takvih je postotak<br />
uspješnosti čak 50 posto, što znači<br />
da polovica prijavljenih projekata uistinu<br />
i prikupi traženi novac. Indiegogo,<br />
kaže Hafner, ne provjerava prijave, što<br />
znači da baš svatko može prijaviti što<br />
želi, ali im je zato i postotak uspješnosti<br />
manji. Na Indiegogou su dobrodošle i<br />
prijave iz Hrvatske, dok ih Kickastarter<br />
ne prima jer Hrvatsku drži u skupini<br />
zemalja u koje nema povjerenja.<br />
No, za uporne ograničenja ne postoje.<br />
Hrvatski crowdfunding rekorder<br />
Juraj Bilić priznaje da se morao dosta<br />
pomučiti da ga Kickstarter prihvati.<br />
“Godinu dana smo pripremali projekt<br />
da bismo ga mogli prijaviti jer smo<br />
se htjeli dobro predstaviti i ostaviti prodobit<br />
će ekskluzivnu kutiju s igrom,<br />
dok će osnovna kutija ići onima koji su<br />
dali 50 dolara. Četvero je uplatilo po<br />
575 dolara, čime su stekli pravo da se<br />
likovi u igri zovu po njima. Iz SAD-a<br />
je stiglo 54 posto uplata, 30 posto je iz<br />
Europe, a iz Hrvatske njih točno 38”,<br />
otkriva Bilić, koji je, da bi se mogao<br />
posvetiti ovom projektu, dao otkaz na<br />
dobro plaćenom poslu. Uložio je, tvrdi,<br />
ogroman trud, ali je na kraju zadovoljan.<br />
O crowdfundingu može reći sve<br />
najbolje, ali napominje da je to pravi<br />
put samo za one koji imaju jasnu viziju<br />
i poslovni plan te “osjećaju goruću<br />
18<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
MARKO TODOROV/CROPIX<br />
strast prema svom projektu”.<br />
“Neka se ljudi ne zavaravaju da je to<br />
jednostavan put do novca”, poručuje<br />
Bilić. Prve kutije s igrom Machina<br />
Archana uskoro stižu iz Kine, a Bilić<br />
će ih preko distribucijskih centara u<br />
Los Anglesu, Hong Kongu i Londonu<br />
isporučiti onima kojima se igra toliko<br />
svidjela da su mu dali novac kako bi je<br />
napravio do kraja.<br />
Osnivačica i direktorica zagrebačke<br />
tvrtke Foto pogon Vanda<br />
Voloder i njezini suradnici<br />
prvi su u svijetu, spojivši tradiciju i<br />
VRTII<br />
Za svoju oglašivačku platformu Vrtii producent<br />
Ivan Mrđen prikupio je 22.000 USD<br />
na Sellanappu, ali na kraju nije uzeo novac,<br />
nezadovoljan uvjetima te nizozemske platforme.<br />
Prikupio ga je na drugi način<br />
modernu tehnologiju, osmislili digitalnu<br />
tamnu komoru, odnosno sustav<br />
za razvijanje crno-bijelih analognih<br />
fotografija snimljenih pametnim telefonom,<br />
koji su nazvali Enfojer.<br />
“Nakon što smo napravili prototip,<br />
u rujnu prošle godine pokrenuli smo<br />
kampanju na Indiegogou. Odredili smo<br />
da u 30 dana želimo skupiti 70.000 dolara.<br />
Prikupili smo 38.000 umanjenih za<br />
proviziju koju uzima platforma i time<br />
smo jako zadovoljni iako je taj iznos kap<br />
u moru sredstava potrebnih za pokretanje<br />
proizvodnje, koja je u Hrvatskoj<br />
jako skupa. Vrijednost proizvoda je oko<br />
250 dolara i svaki pojedinac koji nam je<br />
toliko uplatio dobit će svoj primjerak.<br />
Osim novca, kampanja nam je donijela<br />
odličnu reklamu jer su o nama pisali<br />
vodeći svjetski časopisi koji se bave fotografijom<br />
i fotografskom opremom, za<br />
nas su čuli distributeri iz cijeloga svijeta,<br />
s kojima smo dogovorili suradnju, a kao<br />
konzultant nam se pridružio i Florian<br />
Kaps, Austrijanac koji je od propasti<br />
spasio poznatu tvornicu fotoopreme<br />
Polaroid”, govori Vanda Voloder. Dodaje<br />
kako će se uređaj Enfojer proizvoditi<br />
u Hrvatskoj, a prvi primjerci stižu<br />
već u travnju. Time su osigurali posao<br />
za nekoliko tvrtki kooperanata. Kada<br />
krene prodaja, očekuju godišnji promet<br />
od nekoliko milijuna dolara.<br />
“Svakome bih savjetovala da sa svojim<br />
projektom okuša sreću na Indiegogou<br />
ili nekoj drugoj crowdfunding<br />
platformi”, područuje Vanda Voloder.<br />
Urednik informatičkog časopisa<br />
Mreža, zaljubljenik u putovanja i fotografiranje<br />
Oleg Maštruko sredinom<br />
godine izdaje knjigu fotografija o napuštenim<br />
mjestima pod naslovom “Without<br />
People”. Na prikupljanje novca<br />
crowdfundingom odlučio se jer smatra<br />
da je to najpošteniji način.<br />
“Nastupate javno, pod svojim imenom<br />
i pred cijelim svijetom. Nitko vam<br />
nije dužan dati ništa, ali ako imate dobru<br />
priču, onda ćete, kao i u svakom<br />
poslu s prodajom, uspješno prodati<br />
projekt, odnosno proizvod. Mislim da<br />
bi svatko barem jednom trebao pokušati<br />
nešto slično. Zabavno je, poučno, a<br />
može se i fino isfinancirati osobni, timski<br />
ili neki ambiciozniji projekt. Također<br />
je i odlična vježba interpersonalnih<br />
i prodajnih vještina”, otkriva Maštruko,<br />
koji je u trenutku kada smo razgovarali<br />
bio na polovici zacrtanog roka za prikupljanje<br />
željenih 6000 dolara, a već je<br />
imao 4500 ili tri četvrtine.<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 19
SLOBODA PODUZETNIŠTVA<br />
PRED CIJELIM SVIJETOM<br />
GORAN MEHKEK/CROPIX<br />
“Najveće pojedinačne uplate do sada<br />
su po 250 dolara od nekoliko domaćih<br />
pojedinaca i tvrtki. Za taj će iznos svaki<br />
uplatitelj dobiti knjigu fotografija<br />
sa zahvalom i uokvirenu fotografiju<br />
formata 75 x 50 centimetara. U mom<br />
slučaju, nagrade su knjige i fotografije<br />
namijenjene izlaganju na zidu u različitim<br />
formatima”, govori Maštruko.<br />
GOULASH FESTIVAL<br />
Yves Taquet (29), Belgijanac koji se zbog<br />
ljubavi doselio u Zagreb, organizirao je lani<br />
u Komiži na Visu prvi glazbeni festival na<br />
svijetu financiran crrowdfundingom, a ovoga<br />
ljeta planira njegovo drugo izdanje<br />
Prvi glazbeni festival na svijetu<br />
financiran crowdfundingom je<br />
Goulash Festival, održan u rujnu<br />
prošle godine u Komiži na Visu, a<br />
organizator mu je marketinški stručnjak<br />
Yves Taquet (29), Belgijanac koji<br />
se zbog ljubavi prije nekoliko mjeseci<br />
doselio u Zagreb. U Belgiji je radio za<br />
Google, a u Hrvatskoj je odlučio pokrenuti<br />
niz privatnih projekata, među<br />
kojima je i komiški festival što bi ovoga<br />
ljeta trebao doživjeti svoje drugo izdanje.<br />
Već sada u ožujku Taquet kreće<br />
u novo prikupljanje novca crowdfundingom.<br />
“Obično organizatori takvih događaja<br />
prvih nekoliko godina posluju s gubitkom,<br />
a ja sam već prve godine nešto<br />
zaradio i zato sam jako zadovoljan. Doveli<br />
smo u Komižu 40 izvođača i privukli<br />
oko 500 posjetitelja iz cijele Europe,<br />
od kojih su neki, njih oko 150, svoje ulaznice<br />
stekli uplatom preko francuske<br />
crowdfunding platforme Ulule. Tamo<br />
je uplaćeno 9500 dolara, što su bila inicijalna<br />
sredstva, ali i dokaz da za takav<br />
festival postoji dobar interes”, ističe<br />
Taquet i dodaje kako mu baš nitko iz<br />
Hrvatske nije ništa uplatio. To objašnjava<br />
nepovjerenjem hrvatske publike<br />
u takav novi način financiranja, što je<br />
posljedica nedovoljne informiranosti.<br />
Osim toga, zaključuje Taquet, mnogi<br />
Hrvati ni nemaju kreditne kartice i nisu<br />
naviknuti na on-line kupnju.<br />
Crowdfundingom se poslužio i multimedijalni<br />
producent iz Zagreba Ivan<br />
Mrđen kako bi financirao svoj projekt<br />
Vrtii, a riječ je o platformi za oglašavanje<br />
kroz niz aplikacija na pametnim<br />
telefonima i tabletima. Oglasio ga je na<br />
nizozemskom servisu Sellanapp koji,<br />
za razliku od većine ostalih, investitorima<br />
ne nudi darove, nego vlasničke<br />
udjele u projektu do najviše 66 posto.<br />
Prikupilo se 22.000 dolara, ali Mrđen<br />
ipak nije uzeo novac jer nije htio pristati<br />
ne neke od uvjeta nizozemske<br />
platforme.<br />
“Donatori su svjesni da ulaze u rizičnu<br />
investiciju, u kojoj u slučaju financijskog<br />
neuspjeha njihov vlasnički<br />
udio neće ništa vrijediti. No, većini njih<br />
i nije glavna namjera zaraditi, nego biti<br />
dijelom nekog zanimljivog projekta. U<br />
današnje vrijeme, kada je teško doći<br />
do novca, crowdfunding je izvrstan<br />
sistem. Osim dobrog projekta, treba<br />
imati i sreće da te ljudi primijete jer<br />
je prijavljenih projekata jako puno”,<br />
ističe Mrđen, koji je na kraju za svoj<br />
projekt našao druge izvore financiranja.<br />
Velika mu je želja pokrenuti hrvatsku<br />
crowdfunding platformu, specijaliziranu<br />
za kulturne sadržaje. Tamo<br />
bi se, primjerice, oglasio scenarij za<br />
film, a uplatitelj bi dobio ulaznice za<br />
kino, zahvalu na odjavnoj špici, plakat<br />
s potpisom glumaca, večeru s glavnim<br />
glumcem...<br />
20<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
KVIZ-DIJAGRAM<br />
LIDERI<br />
LEADERBOARD<br />
KEEPING KRETANJE SCORE BOGATSTVA ON WEALTH I MOCI & ´ POWER<br />
JE LI VAŠA TVRTKA<br />
PRAVI STARTUP?<br />
Sinula vam je sjajna ideja i sada nastojite ubrati plodove<br />
svoje domišljatosti. No, je li to doista jedan od onih biznisa<br />
od kojih ozbiljnim investitorima rastu zazubice? Provjerite<br />
DA<br />
Je li u vašu tvrtku<br />
investirao Marc<br />
Andreessen?<br />
NE<br />
NE<br />
JE LI VAŠA<br />
TVRTKA<br />
OSMIŠLJENA<br />
ZA VRLO<br />
BRZ RAST?<br />
DA<br />
DA<br />
Razmišljate li o<br />
IPO-u ili ste već<br />
izašli na burzu?<br />
NE<br />
DA<br />
Prati li vas<br />
investicijski<br />
kapital?<br />
NE<br />
DA<br />
Je li vaša tvrtka<br />
otkupljena?<br />
NE<br />
NE<br />
Je li vaša tvrtka<br />
novi Netflix ili<br />
Uber?<br />
DA<br />
NE<br />
Krećete li u<br />
biznis bez<br />
ikakve podrške<br />
investitora?<br />
DA<br />
DA<br />
Vjerujete<br />
li da imate<br />
“remetilačkog”<br />
potencijala?<br />
NE<br />
Nosite li<br />
odijelo<br />
na poslu?<br />
NE<br />
Ima li vaša tvrtka<br />
više od jednog<br />
ureda?<br />
NE<br />
DA<br />
DA<br />
NAŽALOST,<br />
VAŠA JE<br />
TVRTKA<br />
OBIČAN MALI<br />
BIZNIS<br />
NE<br />
Imate li<br />
više od 80<br />
zaposlenih?<br />
DA<br />
DOBAR<br />
POSAO, NO<br />
VAŠA JE TVRTKA<br />
PREVELIKA ZA<br />
STARTUP<br />
22<br />
FORBES OŽUJAK, 2014
NE<br />
Trešti li u<br />
vašem<br />
uredu<br />
muzika iz<br />
razglasa?<br />
DA<br />
NE<br />
Držite li na<br />
noćnom ormariću<br />
knjigu The Lean<br />
Startup?<br />
DA<br />
NE<br />
Pratite li na Twitteru investitora<br />
rizičnog kapitala Chrisa Saccu?<br />
DA<br />
NE<br />
Dijelite li svi u<br />
tvrtki zajednički<br />
radni prostor?<br />
DA<br />
NE<br />
Odlazi li vaš tim<br />
jedanput tjedno na<br />
zajednički ručak?<br />
DA<br />
NE<br />
Razmišljate li<br />
o prilagodbi<br />
poslovnog modela i<br />
promjeni osnovnog<br />
biznisa (ili ste ih već<br />
proveli)?<br />
Razrađujete li<br />
ideje igrajući<br />
stolni tenis na<br />
poslu?<br />
DA<br />
DA<br />
NE<br />
NE<br />
Ima li vaša tvrtka<br />
snack bar?<br />
DA<br />
Jeste li ikada<br />
citirali Paula<br />
Grahama?<br />
DA<br />
NE<br />
NE<br />
Letite<br />
li prvom<br />
klasom?<br />
DA<br />
NE<br />
Ima li upravljačko<br />
tijelo vaše tvrtke<br />
više od pet<br />
članova?<br />
NE<br />
DA<br />
DA<br />
Ostvarujete<br />
li dobit?<br />
NE<br />
Jesu li osnivači<br />
vaše tvrtke<br />
prodali nešto<br />
svojih dionica?<br />
DA<br />
SVAKA<br />
ČAST! VI STE<br />
STARTUP!<br />
Je li vaša tvrtka<br />
starija od tri<br />
godine?<br />
NE<br />
DA<br />
NE<br />
Je li vam godišnji<br />
prihod viši od 20<br />
mil. USD?<br />
DA<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 23
ONI ZNAJU ČEMU SLUŽI EU<br />
VEĆ NA POČETKU<br />
SVAKI EURO<br />
RADI ZA NJIH<br />
Dok država razmišlja o modusima suradnje,<br />
dobri poduzetnici već troše novac iz fondova<br />
PIŠU: ANDREJA BRATIĆ, GORDANA GALOVIĆ I DANIJELA JOZIĆ<br />
24<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
Oni su uspješni i znaju što im treba da nastave u istom stilu i tempu.<br />
Ne znaju za gubitke, ne duguju poreze niti plaće zaposlenicima, kriza<br />
ih nije uspjela pokolebati. To su žilava i inovativna mala poduzeća koja<br />
su, za sljedeću fazu svojeg razvoja, tražila i dobila potporu iz Europske<br />
unije.<br />
To, naravno, ne znači da se ne susreću s poteškoćama, ali oni su očito<br />
pronašli svoje formule za napredovanje. Uglavnom su izvoznici, ili to<br />
namjeravaju postati, a mnogi imaju i vanjske partnere i uživaju ugled<br />
u svojim sektorima.<br />
Optimizam i upornost, za razliku od tako čestog hrvatskog pesimizma<br />
i kuknjave, odlika su vlasnika i menadžera u sedam tvrtki iz skupine<br />
dobitnika potpora koje smo odlučili predstaviti, a nakon razgovora<br />
smo sigurni da je svaki euro koji su dobili - pametno uložen. Njihovi su<br />
projekti još u prvoj polovici ciklusa, nabavljaju opremu i pripremaju se<br />
da ju ubace u radnu brzinu.<br />
Prijavili su se još krajem 2011. na natječaj iz pretpristupnog IPA<br />
fonda u sklopu sheme nazvane “Potpora jačanju konkurentnosti hrvatskog<br />
malog i srednjeg poduzetništva”. Njih 51 lani je napokon i dobilo<br />
bespovratne potpore. Ukupna vrijednost potpisanih ugovora iznosi<br />
8 milijuna eura, s time da je maksimalan iznos pojedinačnih potpora<br />
200.000 eura.<br />
Što se financiralo? Ulaganja u tehnologije i proizvodne metode<br />
koje promiču zeleno gospodarstvo te jačanje razvojnih potencijala za<br />
nove i konkurentne proizvode u skladu s ekološkim i drugim međunarodnim<br />
standardima. Pročitajte u što su oni odlučili uložiti i kako<br />
će time osvajati tržišta.<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 25
ONI ZNAJU ČEMU SLUŽI EU<br />
TIM KABEL<br />
SINULO MU KOD<br />
ELEKTRIČARA<br />
U biznis s kabelima Ivan Topčić je ušao<br />
prije 20 godina, posve slučajno, a uspio se<br />
nametnuti kao partner u lancu 30-ak svjetskih<br />
proizvođača kabela i vodiča te kupaca<br />
PIŠE GORDANA GALOVIĆ<br />
FOTOGRAFIJE BERISLAVA PICEK/CROPIX<br />
Ivan Topčić, vlasnik<br />
Tim Kabela, najveći<br />
je rast ostvario 2006.<br />
godine, kada su<br />
prihodi premašil 100<br />
milijuna kuna. Sada su<br />
na 182 milijuna<br />
26<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
OŽUJAK, 2014 FORBES 27
ONI ZNAJU ČEMU SLUŽI EU<br />
TIM KABEL<br />
Kada za koji mjesec, najvjerojatnije<br />
u lipnju, u zagrebački pogon tvrtke<br />
Tim Kabel stigne novi stroj, njezinim<br />
zaposlenima bit će to i konačna potvrda<br />
da su odradili dobar posao, ujedno<br />
kraj projekta vrijednog 300.000 eura, u<br />
koji su krenuli još 2012. godine. Tada je,<br />
naime, bio objavljen oglas da se malim<br />
i srednjim poduzetnicima nudi financiranje<br />
za povećanje konkurentnosti u<br />
okviru programa IPA 3C za Hrvatsku.<br />
Program je odmah izazvao veliki interes<br />
hrvatskih poduzetnika. Prijavilo ih<br />
se više od tisuću.<br />
“Stalno radimo na podizanju konkurentnosti<br />
i natječaj smo vidjeli kao<br />
odličnu priliku za nabavu nove opreme.<br />
Nacrt projekta poslali smo sredinom<br />
2012. godine i nakon toga smo uspjeli<br />
proći prvu stepenicu i ušli u uži izbor<br />
stotinjak od tisuću prijavljenih kompanija”,<br />
kaže Nino Malinarić, komercijalni<br />
direktor, koji je kao projekt-menadžer<br />
vodio tim koji je uspio ostvariti<br />
zahtjevan EU projekt.<br />
Kao i ostalih 45 tvrtki koje su na<br />
kraju uspjele dobiti bespovratne<br />
potpore EU, Malinarić ističe kako je<br />
najvažnije na samom početku dobro<br />
posložiti ciljeve i opravdati svaki zatraženi<br />
euro. Prvu prijavu na natječaj<br />
odradili su uz pomoć konzultanata.<br />
Tim iz Tim Kabela sasvim je precizno<br />
obrazložio da će im novi stroj znatno<br />
povećati konkurentnost jer će omogućiti<br />
preciznu obradu kabela. To znači<br />
da će prematanje, rezanje i konfekcioniranje<br />
kabela raditi na trenutno<br />
najmodernijoj tehnologiji, precizno i<br />
s minimalnom količinom restlova. To<br />
im, naravno, značajno diže konkurentnost<br />
na domaćem i stranom tržištu.<br />
Kapaciteti tvrtke s novim se strojem<br />
sa sadašnjih dvije tone dižu na osam<br />
tona. Na taj način postaju najkonkurentnija<br />
tvrtka za obradu i distribu-<br />
U 2013. udio izvoza u prihodima<br />
povećan je sa 18 na 30 posto, a posluju<br />
na 36 tržišta. U Hrvatskoj gotovo da<br />
nema sektora koji nisu pokrili,<br />
od vjetroelektrana do IKEA-e<br />
ciju svih vrsta kabela i vodiča u široj<br />
regiji, a kod lagerske robe osiguravaju<br />
isporuku praktički unutar 24 sata na<br />
lokacije u Hrvatskoj i bližoj regiji.<br />
“Nakon predaje opsežne dokumentacije<br />
i provedbe međunarodnog natječaja,<br />
u lipnju 2013. godine potpisali<br />
smo ugovor o korištenju sredstava, a u<br />
projektu nam je odobreno nešto više od<br />
172.000 od 300.000 eura ukupne vrijednosti<br />
projekta. Sve mora biti krajnje<br />
transparentno i kada smo ulazili u cijeli<br />
projekt, nismo bili svjesni koliko je sve<br />
zahtjevno”, priznaje projekt-menadžer<br />
Nino Malinarić.<br />
Projekt Tim Kabela razrađen je<br />
sa svim detaljnim troškovnicima na<br />
šezdesetak stranica. Sve tvrtke koje<br />
nabavljaju opremu u vrijednosti<br />
iznad 150.000 eura dužne su raspisati<br />
međunarodni natječaj, koji također<br />
osigurava transparentnost cijelog<br />
postupka. Tvrtke nakon potpisivanja<br />
ugovora o korištenju sredstava dobivaju<br />
80 posto ugovorenog novca, a<br />
preostalih 20 posto tek nakon završetka<br />
projekta.<br />
Iako su oslonjeni na građevinarstvo<br />
kao sektor koji je najviše pokosila kriza,<br />
poslovni rezultati Tim Kabela su<br />
odlični jer svoje potencijalno tržište<br />
vide u cijelom svijetu. I to im nevjerojatno<br />
dobro uspijeva. Iz relativno<br />
male zagrebačke tvrtke isporučeni su<br />
kabeli koji su ugrađeni u rudnicima<br />
u Africi, šećerani u Jemenu, naftnim<br />
bušotinama u Iraku ili pak ruskom<br />
Gazpromu.<br />
U Hrvatskoj gotovo da ni nema<br />
sektora koji nisu pokrili pa su njihovi<br />
kabeli u vjetroelektranama, stambeno-poslovnim<br />
objektima, bolnicama,<br />
tvornicama, hotelima. Njihovi kabeli<br />
su u hotelu Lone, poslovnoj zgradi<br />
VIPneta, zagrebačkim golf-terenima,<br />
zračnoj luci na Plesu, u brodogradilištu<br />
Viktor Lenac. Trenutno su u pregovorima<br />
za isporuku kabela IKEA-i,<br />
koja se upravo gradi u Rugvici.<br />
Prihodi konstantno rastu i lani su<br />
dosegnuli 182 milijuna kuna, što je rast<br />
od 11 posto u odnosu na godinu prije.<br />
Samo u 2013. udio izvoza povećan je sa<br />
18 na 30 posto, pa su dosegnuli brojku<br />
od 36 izvoznih tržišta - od onih u široj<br />
regiji do Australije, Švicarske, Irske i<br />
afričkih zemalja. U kompaniji je trenutno<br />
40 zaposlenih, a imaju i podružnicu<br />
tvrtke u Srbiji. Bez obzira na dugogodišnje<br />
iskustvo u biznisu, i oni osjećaju<br />
pritisak konkurencije i stalan presing<br />
na snižavanje cijena.<br />
“Ne možemo reći da nismo osjetili<br />
krizu. Domaće tržište, na kojem imamo<br />
stalni udio od oko 20 posto, znatno<br />
je palo zbog krize u građevinskom<br />
sektoru. Borimo se s naplatom i ako<br />
procijenimo da u nekom poslu možda<br />
nećemo uspjeti naplatiti potraživanje,<br />
radije u njega ne idemo”, kaže Nino<br />
Malinarić.<br />
28<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
Vlasnik tvrtke Tim Kabel Ivan Topčić<br />
formulu za uspjeh postavlja krajnje<br />
jednostavno. Od kada je sa suprugom<br />
osnovao tvrtku 1994. godine, odlučio<br />
je primijeniti princip pouzdanosti i brige<br />
za kupca kakav je tada bio prisutan<br />
jedino u Austriji. Uz imidž tvrtke koja<br />
pruža pouzdane usluge, vrlo brzo počeli<br />
su surađivati s najboljim europskim<br />
proizvođačima kabela koje su distribuirali<br />
kupcima. Projekti su različiti ovisno<br />
o kupcima, a često je riječ o složenoj<br />
infrastrukturi za koju kupci imaju specifične<br />
narudžbe. Najveća pojedinačna<br />
narudžba za jedan posao premašila je<br />
iznos od dva milijuna eura.<br />
Najveći rast Tim Kabel je ostvario<br />
2006. godine, kada su mu prihodi prvi<br />
put premašili 100 milijuna kuna, a<br />
skladište kabela dosegnulo lager od 25<br />
milijuna kuna. Tvrtka se tada preselila<br />
u vlastiti skladišno-uredski prostor u<br />
Sesvetama. Baš u tom sesvetskom pogonu<br />
nedavno je bio i kupac iz Japana.<br />
“Riječ je o japanskoj tvrtki s godišnjim<br />
prometom<br />
od 150 milijuna<br />
eura. Japanci žele<br />
vidjeti što kupuju, tako<br />
Za nabavu novog<br />
stroja Tim Kabel je<br />
zatražio bespovratnu<br />
potporu iz IPA fonda.<br />
Projekt je vodio<br />
komercijalni direktor<br />
Nino Malinarić<br />
da su bili kod nas u tvrtki, pregledali sve<br />
faze poslovnog procesa i odradili smo<br />
prvu narudžbu. To im je prvi posao u<br />
Europi. Oni traže izuzetnu pouzdanost<br />
i očekujemo nastavak suradnje jer kad<br />
jednom dobro odradite posao za japanskog<br />
naručitelja, to je znak da će je i biti.<br />
Pažljivo i oprezno biraju partnere, ali<br />
kada jednom steknete povjerenje, imate<br />
siguran posao”, otkriva Ivan Topčić.<br />
U biznis u kojem ga danas traže<br />
kupci iz cijelog svijeta Topčić je ušao<br />
sasvim slučajno. Početkom devedesetih<br />
radio je kao predstavnik tvrtke iz<br />
Srbije koja se bavila prodajom modne<br />
i kožne konfekcije. Tvrtka je propala<br />
i razmišljao je što bi mogao početi raditi.<br />
U razgovoru sa susjedom električarom<br />
prepoznao je da postoji potencijal<br />
na tom tržištu kabela. Ušli su na<br />
tržište u malom segmentu na kojem<br />
su kabelima prvo opskrbljivali samo<br />
male električare.<br />
“Supruga je tada radila u bolnici, a ja<br />
nisam znao ništa o kabelima”, priznaje<br />
Ivan Topčić.<br />
Posao i kupci polako su se širili proteklih<br />
dvadeset godina, a najveći rast<br />
ostvarili su u posljednjih desetak godina,<br />
kada su se nametnuli kao pouzdan<br />
partner u lancu između tridesetak europskih<br />
i svjetskih proizvođača kabela<br />
i vodiča te kupaca na svim krajevima<br />
svijeta. Upravo se već treći put predstavljaju<br />
i na poznatom specijaliziranom<br />
sajmu u Dubaiju.<br />
Budući da rade u biznisu s kabelima<br />
čija je cijena vrlo osjetljiva i ovisi o burzovnim<br />
cijenama bakra, u tvrtki Tim<br />
Kabel prije dvije godine osmislili su i<br />
izbacili na tržište aplikaciju koja donosi<br />
detaljne informacije o cijenama bakra<br />
i aluminija, koja je naišla na interes u<br />
tom sektoru. Samo godišnji promet<br />
Tim Kabela premašuje količine od 28<br />
milijuna metara. I dalje raste.<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 29
ONI ZNAJU ČEMU SLUŽI EU<br />
RAMTECH<br />
NOVAC ZAISTA<br />
LEŽI NA<br />
CESTI<br />
A oni ga znaju pokupiti i još uštedjeti na<br />
materijalu. Za unapređenje hladnog recikliranja<br />
kolnika uzeli su 190.500 eura potpore EU<br />
PIŠE ANDREJA BRATIĆ<br />
FOTOGRAFIJE SRĐAN VRANČIĆ/CROPIX<br />
Unaprijediti tehnologiju<br />
hladnog recikliranja kolnika<br />
krajnji je cilj projekta<br />
zagrebačke tvrtke<br />
Ramtech d.o.o., za koji je<br />
dobila 190.500 eura potpore. Ukupna<br />
ugovorena vrijednost projekta “Reciklirane<br />
ceste” je 275.496 eura.<br />
U sjedištu Ramtecha d.o.o. u Čistoj<br />
Mlaki blizu Zagreba su i uredi, odjel za<br />
certifikaciju i laboratorij, raspoređeni<br />
na oko tisuću četvornih metara. Naime,<br />
tvrtka se dulje od 20 godina bavi<br />
ispitivanjima, istraživanjem i razvojem<br />
u području cestograđevnih materijala,<br />
osobito asfalta i sirovina za njegovu<br />
proizvodnju. Osnovao ju je 1991. godine<br />
Zdravko Ramljak, i to u trenutku kada je<br />
shvatio da od rada u državnim tvrtkama<br />
ne može živjeti. I sljedećih sedam godina<br />
on je bio i jedini zaposleni. Ubrzo<br />
potom tvrtka je dobila devetoro novih<br />
zaposlenika, među kojima i jednog od<br />
današnjih direktora, Tomislava Šafrana.<br />
“Tvrtka je tada počela rasti i znanjem,<br />
i iskustvom, i materijalno”, priča Iztok<br />
Ramljak, drugi direktor, sin osnivača<br />
tvrtke, dok razgovaramo u dvorani za<br />
30<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014<br />
Među klijentima<br />
Ramtecha su, uz<br />
HAC i Hrvatske<br />
ceste, Strabag<br />
Hrvatska te Bechtel<br />
International<br />
sastanke. Bave se ispitivanjima i dokazivanjem<br />
uporabljivosti građevnih<br />
proizvoda koji se koriste u cestogradnji:<br />
asfalta, bitumena i bitumenskih veziva,<br />
kamenih agregata, nevezanih i hidrauličkim<br />
vezivom vezanih materijala. Usto,<br />
Ramtech izvodi istraživačke projekte i<br />
studije za potrebe rješavanja specifičnih<br />
problema iz područja cestograđevnih<br />
materijala te osigurava stručnu podršku<br />
proizvođačima pri odabiru i primjeni<br />
tehnologija prozivodnje asfalta. Među<br />
prvima su u ovom dijelu Europe ovladali<br />
sustavom osiguranja kvalitete pri<br />
izradi nosivih slojeva cesta postupkom<br />
hladnog in-situ recikliranja kolničke<br />
konstrukcije.<br />
Sve to provode dva glavna Ramtechova<br />
odjela: laboratorij i odjel za certifikaciju.<br />
Među njihovim klijentima su<br />
Strabag Hrvatska, Županijske ceste Zagrebačke<br />
županije, Bechtel International,<br />
Hrvatske ceste, Hrvatske autoceste<br />
i mnogi drugi.<br />
Godišnji prihodi Ramtecha vrte se<br />
oko milijun eura. “Prijašnjih godina,<br />
kad je građevina bila u procvatu, bio<br />
je on i dva milijuna eura”, pričaju mi<br />
direktori. Kako se snalaze u krizi?<br />
“Zapravo ju i nismo osjetili jer smo<br />
prilično proširili naše usluge. Mi smo<br />
prometom zadovoljni i mislimo da je<br />
vrlo dobar za tvrtku od 20 ljudi koja se<br />
zapravo bavi prodajom pameti. Taj naš<br />
promet, uostalom, ima tendenciju rasta<br />
jer nam dolazi sve više tvrtki, čak i inozemne”,<br />
objašnjavaju mi zadovoljno.<br />
“Sva ekspanzija dogodila se u ove<br />
četiri godine. Naša je filozofija bila da<br />
moramo imati dovoljno novca čak i da<br />
nam netko ne plati godinu dana kako<br />
bismo i u tim uvjetima dobro funkcionirali.<br />
Pametno smo radili na poslovima<br />
koje smo dobivali, bez bojazni, koncentrirani<br />
na kvalitetu. Upravo zbog nje<br />
stizao je novac i bilo ga je za plaće. Bez<br />
obzira na krizu, svu dobit investiramo
NISU TORTE, NEGO...<br />
... kružni isječci kolnika s<br />
udubljenjima koja odaju<br />
po čemu vozimo. Inženjer<br />
gologije Mladen Fistrić,<br />
autor projekta za EU, u<br />
Ramtechovu laboratoriju,<br />
jednom od najbolje<br />
opremljenih u Europi<br />
DIREKTOR TOMISLAV ŠAFRAN<br />
“Među prvima u ovom dijelu Europe ovladali<br />
smo sustavom osiguranja kvalitete”<br />
DIREKTOR IZTOK RAMLJAK<br />
“Svu dobit investiramo u razvoj, kroz<br />
opremu ili kroz ljude”<br />
Godišnji prihod vrti<br />
se oko milijun eura<br />
i ima trend rasta. U<br />
zadnje četiri godine<br />
tvrtka je narasla na<br />
20 zaposlenika<br />
u daljnji razvoj. Takva je politika tvrtke.<br />
Ne prođe godina a da ne investiramo<br />
znatna sredstva, ponekad kroz opremu,<br />
a ponekad kroz ljude. Uostalom, i<br />
mi participiramo u ovom projektu koji<br />
sufinancira EU”, objašnjavaju.<br />
Dodaju kako je taj projekt vrlo zanimljiv<br />
jer se bazira na hladnoj reciklaži<br />
koja je u gradnji cesta trenutno vrlo aktualna.<br />
Naime, zakon ne dopušta baratanje<br />
materijalima koji se vade gradnjom<br />
nove ceste i njihovo nekontrolirano deponiranje<br />
ili bacanje, niti regulira tko<br />
čime raspolaže, tko je kome što prodao<br />
te je li to smio učiniti.<br />
Hladno recikliranje zapravo je ponovna<br />
upotreba materijala iz oštećenih<br />
slojeva kolničke konstrukcije za izradu<br />
novih nosivih slojeva, čime se ostvaruju<br />
određene prednosti: ne vade se dodatne<br />
prirodne mineralne sirovine, manji su<br />
utrošak energije i emisija štetnih plinova,<br />
materijal iz oštećenih slojeva ne<br />
deponira se na odlagališta, izvođenje<br />
radova traje znatno kraće... Tehnologija<br />
hladnog recikliranja u svijetu je prisutna<br />
petnaestak godina i još se razvija.<br />
Posljednjih godina sve se više primjenjuje<br />
i u Hrvatskoj. U sklopu projekta<br />
“Reciklirane ceste” razradit će se nova<br />
metoda projektiranja sastava mješavine<br />
za hladno recikliranje, razviti novi tip<br />
uređaja za ispitivanje i opremiti mobilni<br />
laboratorij za sva ispitivanja potrebna<br />
prilikom izvođenja radova. Prva<br />
faza projekta su razvoj i izrada novog,<br />
unaprijeđenog uređaja za ispitvanje<br />
troosne tlačne čvrstoće, namijenjenog<br />
isključivo ispitivanju hladno recikliranih<br />
mješavina.<br />
Upravo su 14. veljače, uoči našeg razgovora,<br />
Ramtech i tvrtka PSG – Proizvodnja<br />
alata i uređaja potpisali ugovor<br />
o njegovoj izradi. Stroj će, kažu, biti gotov<br />
za otprilike tri mjeseca. U drugoj<br />
fazi projekta, nakon što se razvije novi<br />
uređaj i potvrdi nova metoda projektiranja<br />
sastava hladno recikliranih mješavina,<br />
slijedi opremanje kontejnerskog<br />
laboratorija koji će biti smješten na kamionsku<br />
prikolicu i opremljen vlastitim<br />
agregatom, spremnikom za vodu i sanitarnim<br />
čvorom.<br />
“Na izradi dokumentacije i prijavi<br />
projekta efektivno smo radili otprilike<br />
tri mjeseca. Cijeli proces trajao je<br />
osam mjeseci. Pisao sam ga uz pomoć<br />
konzultantske tvrtke”, kaže nam autor<br />
projekta Mladen Fistrić. On je inženjer<br />
geologije, a u Ramtechu su zaposleni<br />
i inženjeri građevinarstva, biokemije<br />
i rudarstva, tehnolozi laboranti, informatičar…<br />
Proječna dob zaposlenih je<br />
30 godina.<br />
“Razvijamo se, učimo od drugih,<br />
učimo druge i želimo u istom smjeru<br />
naprijed”, ističu. Njihov laboratorij, od<br />
650 četvornih metara, jedan od najbolje<br />
opremljenih u Europi. Osim na domaćem<br />
tržištu, rade i s tvrtkama i laboratorijima<br />
iz zapadne Europe. Primjerice,<br />
na konceptu proizvodnje bitumena iz<br />
alternativnih izvora. U taj projekt uključeni<br />
su veliki europski instituti. I Ramtech<br />
iz Čiste Mlake.<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 31
Euroinspekt se<br />
specijalizirao za kontrolu<br />
roba, uključujući i<br />
laboratorijske analize.<br />
Vladnik Ivo Delonga<br />
snimljen je u laboratoriju<br />
tvrtke u Blatu<br />
U<br />
desetak epruveta na stolu<br />
laboratorija tekućine su<br />
u nekoliko boja. Sve je to<br />
uzorak paprike iz jednog<br />
velikog trgovačkog lanca.<br />
Paprika je uvezena i provodi se postupak<br />
provjere na ostatke pesticida koji bi trebao<br />
potvrditi njezinu zdravstvenu ispravnost<br />
da bi mogla na police trgovina.<br />
Standardni je to postupak ispitivanja<br />
kakav svakodnevno provodi 22 zaposlenih<br />
u u zagrebačkom laboratoriju tvrtke<br />
Euroinspekt Croatiakontrola, specijalizirane<br />
za kontrolu roba i laboratorijske<br />
analize. Od 35 ovlaštenih privatnih i<br />
državnih laboratorija u Hrvatskoj, to<br />
je jedini koji ima mogućnost analize<br />
preko 300 pesticida na uzorcima hrane.<br />
Samo lani u toj su tvrtki odradili više<br />
od 250.000 analiza na 50.000 uzoraka<br />
različitih roba.<br />
Natječaj u okviru IPA programa EU<br />
za Hrvatsku, koji je raspisan krajem<br />
2011. godine, stoga su vidjeli kao idealnu<br />
priliku za još veći napredak te su<br />
se na njega prijavili radi nabave najnovijeg<br />
analizatora pesticida. Naime, direktive<br />
EU propisuju strogu kontrolu<br />
hrane, koja uključuje analize više od<br />
tisuću pesticida, a kontrole se provode<br />
na 550 najčešćih. Kako niti jedan laboratorij<br />
u Hrvatskoj nije opremljen za<br />
analizu svih pesticida u hrani u skladu<br />
s europskim regulativama, hrvatski proizvođači<br />
i trgovci moraju uzorke slati u<br />
inozemne laboratorije. Kada do kraja<br />
ožujka u laboratorij Croatiakontrole stigne<br />
analizator koji će omogućiti analizu<br />
preko 550 pesticida, to će napokon<br />
moći učiniti i u Hrvatskoj. Budući da su<br />
na taj način u projektu koji su prijavili<br />
na natječaj zatvorili cijeli krug ciljeva<br />
— podizanje konkurentnosti tvrtke, ali<br />
i brojnih hrvatskih poduzeća koja se<br />
bave proizvodnjom i trgovinom hrane,<br />
te u konačnici dosljednu primjenu europske<br />
regulative — zagrebačkoj tvrtki<br />
odobren je rekordan iznos bespovratnih<br />
sredstava. Od 217.553 eura ukupne<br />
vrijednosti projekta, EU će ga financirati<br />
iznosom od 184.920 eura, a ostalo<br />
su vlastita sredstva.<br />
“Kupljeni instrument pripada u opremu<br />
najnovije generacije i trenutno ga<br />
imaju najbolje opremljeni laboratoriji<br />
u svijetu. Kada ga dobijemo, bit ćemo<br />
32<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
ONI ZNAJU ČEMU SLUŽI EU<br />
EUROINSPEKT CROATIAKONTROLA,<br />
DIREKTOR I VEĆINSKI VLASNIK<br />
IVO DELONGA<br />
APSOLUTNA<br />
KONTROLA<br />
Kako bi nabavili analizator pesticida u hrani s<br />
kojim će biti najbolje opremljen laboratorij od<br />
Milana do Istanbula, prijavili su se na natječaj<br />
IPA fonda. Za to im je odobren rekordan iznos<br />
bespovratnih sredstava: 184.920 eura<br />
PIŠE GORDANA GALOVIĆ<br />
FOTOGRAFIJE BORIS KOVAČEV/CROPIX<br />
najbolje opremljen laboratorij za analizu<br />
ostataka pesticida u hrani od Milana<br />
do Istanbula, koji može odgovoriti svim<br />
izazovima moderne analitike”, ističe<br />
Ivo Delonga, direktor i većinski vlasnik<br />
tvrtke na čijem je čelu 23 godine.<br />
Taj diplomirani inženjer agronomije<br />
karijeru je počeo graditi u Jugoinspektu,<br />
kontrolnoj tvrtki s labaratorijem za ispitivanje<br />
hrane koji je pokrivao područje<br />
bivše države. Prije više od dva desetljeća,<br />
1991. godine, nekoliko zaposlenika<br />
osnovalo je tvrtku Euroinspekt Croatiakontrola<br />
koja je na zagrebačkom Jelenovcu<br />
analizirala stočnu hranu i žitarice.<br />
Laboratorij je od 1999. bio smješten u<br />
Preradovićevoj ulici, a 2009. tvrtka se<br />
preselila u nove pogone u naselju Blato.<br />
Kako su rasli zahtjevi tržišta, rasla<br />
je i tvrtka, koja je od 16 zaposlenih dogurala<br />
do 82, uz stalni rast prihoda koji<br />
su 2013. premašili 22 milijuna kuna. Uz<br />
kontinuirano ulaganje u opremu, Euroinspekt<br />
Croatiakontrola pronašao je<br />
mjesto na tržištu logičnim principom<br />
odgovora na zahtjeve kupaca. Dok su<br />
državni i većina privatnih laboratorija<br />
zatvoreni nakon osmosatnog radnog<br />
vremena, oni su uvijek bili spremni<br />
odraditi analizu ili izaći na teren kad<br />
god to zatraži kupac. Bez obzira je li<br />
riječ o brodu s isporukom žitarica koji<br />
je usred vikenda uplovio u riječku luku<br />
ili nekoj neplaniranoj situaciji klijenata<br />
u bilo koje vrijeme dana ili noći. Naime,<br />
analiza pojedinih uzoraka treba se<br />
provesti u roku od četiri do šest sati od<br />
uzimanja.<br />
Upravo zbog toga, uz zagrebačko sjedište<br />
tvrtke, gdje se nalazi i laboratorij,<br />
preko ispostava su prisutni na području<br />
cijele Hrvatske. Direktor Delonga otkriva<br />
i zanimljiv model koji pridonosi<br />
uspjehu u poslovanju: cijenu najboljih<br />
uređaja na tržištu uspijeva dogovoriti i<br />
do 20 ili 30 posto ispod cijene, a prodavatelj<br />
zauzvrat može poslati potencijalnog<br />
kupca u zagrebačku tvrtku da se<br />
na mjestu analize uvjeri u učinkovitost<br />
nekog uređaja.<br />
Ivana Malnar, dugogodišnja je komercijalna<br />
direktorica koja je kao projekt-menadžerica,<br />
zajedno s projektnim<br />
timom, zaslužna za prolazak tvrtke na<br />
iznimno zahtjevnom europskom projektu.<br />
“Imali smo osmišljen projekt. Budući<br />
da je natječajem koji je objavljen<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 33
ONI ZNAJU ČEMU SLUŽI EU<br />
EUROINSPEKT CROATIAKONTROLA<br />
“Prije tri i pol godine inspektori iz Tesca<br />
u našem su laboratoriju dva dana pratili<br />
sve analize i prihvatili naš certifikat. U 23<br />
godine nikada nismo došli na crnu listu”<br />
krajem 2011. prvi put otvorena mogućnost<br />
za sudjelovanje tvrtki iz područja<br />
tehničkog ispitivanja i analiza, odmah<br />
smo se odlučili javiti. Prvi dio prijave<br />
odradili smo uz pomoć vanjskog konzultanta,<br />
a sve ostalo sami”, priča Ivana<br />
Malnar.<br />
Direktor Delonga priznaje, pak, kako<br />
je uz sve pozitivne strane natječaja EU<br />
tu i ona negativna: iznimno dug period<br />
od početka do realizacije projekta, čak<br />
dvije i pol godine. To je, kaže, u poduzetništvu<br />
koje se na tržištu bori u dinamičnom<br />
okruženju jako dugo.<br />
Prema strogo propisanoj proceduri<br />
objavili su i uspješno završili međunarodni<br />
natječaj za kupnju opreme. Sada<br />
još slijedi isporuka i montaža nove<br />
opreme, a onda i edukacija djelatnika.<br />
Primjena najmodernijih metoda osigurat<br />
će i smanjenje troškova analize pesticida<br />
u hrani za 26 posto. Dobra je to<br />
vijest i za njihove klijente - od najmanjih<br />
OPG-a do najvećih kompanija u sustavu<br />
Agrokora, Podravke, Kraša, Francka,<br />
Dukata… Na listi klijenata su i naftne<br />
kompanije Ina, Tifon i Crodux, za koje<br />
provode brojna ispitivanja, najveće<br />
pekarnice kao što su Mlinar, Klara i Dubravica,<br />
trgovački centri, hoteli. Upravo<br />
je Euroinspekt Croatiakontrola radila<br />
i na certificiranju niza hrvatskih proizvoda<br />
kako bi dobili oznaku izvornog<br />
proizvoda ili geografskog podrijetla.<br />
Posljednja ispitivanja u tu svrhu radili<br />
su za varaždinsko zelje.<br />
Kupci najčešće niti ne razmišljaju<br />
o svim testovima koje mora proći neki<br />
proizvod, pa čak i ambalaža, sve dok se<br />
ne dogodi kakav propust kao što je posljednji<br />
slučaj s pojavom aflatoksina u<br />
žitaricama. Cijeli sustav kontrole stalno<br />
napreduje, od čega najviše koristi imaju<br />
upravo potrošači.<br />
“Prije tri i pol godine bio je veliki<br />
izvoz mandarina iz Hrvatske u Veliku<br />
Britaniju i tada smo radili sve potrebne<br />
analize. Inspektori iz Tesca tražili su od<br />
izvoznika da dođu kod nas u kontrolu i<br />
dva dana su pratili sve naše analize, metode,<br />
standarde i stručni kadar te su u<br />
konačnici prihvatili naš certifikat. Kada<br />
jednom dobijete takvo povjerenje, iznimno<br />
ga je važno zadržati. U 23 godine<br />
rada nikada nismo došli na crnu listu<br />
laboratorija koji naprave neki propust<br />
i to je naša najbolja referenca za daljnji<br />
rad”, otkriva direktor Ivo Delonga.<br />
Značajna referenca za rad zagrebačke<br />
tvrtke bilo je sudjelovanje u znanstvenom<br />
projektu EU za istraživanje i<br />
razvoj, ukupne vrijednosti gotovo 1,4<br />
milijuna eura, od kojih je od Croatiakontrole<br />
50.000 eura. U projektu, u<br />
kojem je sudjelovalo i sedam europskih<br />
sveučilišta, cilj je bio uspostaviti<br />
brzu i učinkovitu analitičku metodu za<br />
otkrivanje ochratoksina u žitaricama,<br />
crnom vinu i hrani za životinje. Prototip<br />
uređaja razvijao se u Portugalu,<br />
a upravo u zagrebačkom labaratoriju<br />
Croatiakontrole radila su se analitička<br />
ispitivanja uređaja.<br />
34<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
RANGE ROVER SPORT<br />
ULTIMATIVNI<br />
IZAZOV!<br />
www.landrover.hr<br />
Izazov dizajna<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
Izazov tehnologije<br />
<br />
® <br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
Grand Auto SesveteGrand Auto SplitGrand Auto OsijekGrand Auto Pula
ONI ZNAJU ČEMU SLUŽI EU<br />
IVASIM<br />
I KEMIJA MOŽE BITI<br />
ZELENA<br />
Modernizacija laboratorija ivanićgradsku će<br />
tvrtku izvesti iz začaranog kruga i uskladiti s<br />
međunarodnim i ekološkim standardima<br />
PIŠE GORDANA GALOVIĆ<br />
FOTOGRAFIJE MARKO TODOROV/CROPIX<br />
Činjenica da je mala hrvatska<br />
tvrtka Ivasim smještena<br />
u srcu naftnih polja<br />
u Ivanić Gradu kao da je<br />
simbolično odredila sudbinu<br />
te tvrtke koja je u protekla četiri<br />
desetljeća uvijek bila vezana za kupce<br />
iz naftnog biznisa. Ta tvrtka za proizvodnju<br />
kemijskih proizvoda od samog<br />
početka poslovanja najviše je vezana uz<br />
Inu kao glavnog kupca i nikad nije izašla<br />
iz kemijske industrije, za koju je dandanas<br />
primarno vezana.<br />
U prostorijama tvrtke u Ivanić<br />
Gradu pomalo je zastarjeli labaratorij<br />
koji bi se uskoro trebao značajno modernizirati.<br />
Kako je riječ o kemijskoj<br />
industriji koja je suočena sa sve višim<br />
ekološkim standardima, to je zahtijevalo<br />
veliko ulaganje. Sa zastarjelom<br />
laboratorijskom opremom tvrtka ne<br />
može pratiti trendove i imati proizvode<br />
u skladu s najnovijim ekološkim<br />
standardima. Troškovi istraživanja su<br />
im veći, proizvodi skuplji i zbog toga<br />
tvrtka teško može sama osigurati ulaganje<br />
u razvoj i konkurirati najboljima<br />
na tržištu. Riječ je, naprosto, o začaranom<br />
krugu. Zbog toga im je natječaj za<br />
dizanje konkurentnosti malih i srednjih<br />
tvrtki bespovratnim sredstvima<br />
EU bio idealna prilika.<br />
Tvrtka je s projektom razvoja konkurentnosti<br />
uspjela proći na europskom<br />
natječaju i od 252.826 eura, kolika je<br />
vrijednost projekta, bespovratno im je<br />
dodijeljeno 192.198 eura. Projekt su bazirali<br />
na četiri investicije: uz financiranje<br />
moderne laboratorijske opreme nabavljaju<br />
i novi softverski program, dvije nove<br />
punilice za tekućine i tube, etiketirku<br />
i dva nova spremnika od 50 prostornih<br />
metara. Svi segmenti iz projekta bitni su<br />
im za modernizaciju poslovanja, ali uz<br />
laboratorij, posebno su važne nove punilice<br />
jer će im jedna omogućiti punjenje<br />
proizvoda u aluminijske tube, a druga<br />
u pakiranja od nekoliko dimenzija koje<br />
traži tržište, od pola litre do pet litara.<br />
Konačna realizacija projekta omogućit<br />
će im i bolje praćenje cijelog procesa<br />
proizvodnje - od analize ulaznih sirovina<br />
do međuproizvoda i atestiranja svakog<br />
finalnog proizvoda.<br />
“U projektu smo kao ciljeve postavili<br />
razvoj kvalitetnijih i ekološki prihvatljivijih<br />
proizvoda, povećanje produktivnosti<br />
i smanjenje troškova proizvodnje, bolju<br />
energetsku učinkovitost i u konačnici<br />
svođenje mogućnosti pojave ekološke<br />
katastrofe na minimum. Naime, investiranjem<br />
u nove cisterne minimalizira se<br />
mogućnost istjecanja kemijskih tvari u<br />
okoliš, pa se usklađujemo sa svim međunarodnim<br />
i ekološkim standardima.<br />
Očekujemo da će nam bespovratna<br />
sredstva EU omogućiti daljnji razvoj i<br />
povećanje konkurentnosti na domaćem<br />
i svjetskom tržištu”, ističe Deana Vlahović,<br />
voditeljica europskog projekta u<br />
Ivasimu.<br />
Za relativno malu tvrtku, sa 29 zaposlenih,<br />
to je značajan napredak jer će takvo<br />
ulaganje dugoročno odrediti njihov<br />
položaj na tržištu. Uz rast tržišta, najavljuju<br />
i zapošljavanje novih radnika.<br />
Tvrtka je praktički izrasla uz Inu te<br />
je od samog početka poslovanja 1974.<br />
godine proizvodila specijalna sintetička<br />
maziva, različita sredstva za odmašćivanje,<br />
pranje i čišćenje namijenjena<br />
organizacijskim dijelovima Ine koji se<br />
bave pridobivanjem nafte te rafinerijama<br />
i drugim djelatnostima koje to<br />
opslužuju. Zahvaljujući tom iskustvu,<br />
razvili su niz proizvoda, prije svega<br />
maziva, brtvila i montažnih pasti, koji<br />
36<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
Vlasnica tvrtke<br />
Ivasim Ljiljana<br />
Renić i voditeljica<br />
projekta Deana<br />
Vlahović povukle se godinama koriste i u svim<br />
su iz europskog ostalim industrijskim djelatnostima.<br />
S propadanjem veli-<br />
pretpristupnog fonda<br />
IPA 192.198 eura<br />
kog dijela hrvatske industrije<br />
proteklih desetljeća, djelomično<br />
se izgubila potreba za njihovim proizvodima<br />
u velikim industrijskim postrojenjima.<br />
Unatoč tome još imaju svoj<br />
dio tržišta i rade za znatan broj kupaca<br />
kao što su HEP, Petrokemija, brodogradilišta,<br />
cementare, marine, luke, hidroelektrane<br />
i željezare. Dio proizvoda<br />
izvoze kupcima iz istih industrija i u<br />
regiji, posebice u Makedoniji i Crnoj<br />
Gori. Proteklih godina okrenuli su se<br />
razvoju kemijskih proizvoda i za širi segment<br />
kupaca, pa su na tržište izbacili<br />
i proizvode iz skupine autokozmetike<br />
te sredstva za čišćenje i odmašćivanje<br />
u kućanstvima koji se mogu kupiti na<br />
benzinskim postajama i manjem dijelu<br />
trgovina. Imaju tri proizvoda s oznakom<br />
hrvatske kvalitete, a među najprodavanijima<br />
je Ivasol CS, sredstvo za čišćenje<br />
i odmašćivanje.<br />
U segment ulaska na tržište široke<br />
potrošnje do sada nisu značajno ulagali<br />
pa ih nema, primjerice, u velikim trgovačkim<br />
lancima ili drogerijama. Upravo<br />
pregovaraju o ulasku u prodajnu mrežu<br />
Peveca.<br />
Direktorica i većinska vlasnica Ljiljana<br />
Renić priznaje kako uz predstojeću<br />
modernizaciju tvrtka treba odlučiti i na<br />
koji će se segment proizvoda i tržišta<br />
primarno usmjeriti i u Hrvatskoj i vani.<br />
U svakom slučaju, računaju i na daljnji<br />
rast tržišta i na rast prihoda, koji se<br />
proteklih godina uglavnom kreću oko<br />
stabilnih šest milijuna kuna.<br />
“Kao i svi ostali, osjetili smo krizu i<br />
rast konkurencije u poslovanju proteklih<br />
godina. U kemijskoj industriji, u kojoj<br />
smo i mi, problem su skupe sirovine<br />
koje imaju visok udio u konačnoj cijeni<br />
proizvoda. Konkurencija je velika i na<br />
domaćem i na inozemnom tržištu, a mi<br />
se nekako svih ovih godina držimo kvalitete.<br />
Čak i ako netko kupi neki jeftiniji<br />
proizvod, vrlo brzo će zaključiti da će<br />
ga morati potrošiti više i da cijena ne bi<br />
trebala biti jedini kriterij pri odabiru”,<br />
ističe direktorica Ljiljana Renić.<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 37
ONI ZNAJU ČEMU SLUŽI EU<br />
INOVATIC ICT, BORIS ANIĆ-ĆURKO<br />
OPET VJERUJEMO<br />
U PRAVDU,<br />
EmoRo<br />
IDE DALJE<br />
Na početku, 2010., zvao se Crobot. Sada je plan predstaviti ga cijelom<br />
svijetu i naći partnere za distribuciju. EU će razvoju druge generacije,<br />
promidžbi i poboljšanju proizvoda pomoći sa 162 tisuće eura<br />
PIŠE ANDREJA BRATIĆ<br />
FOTOGRAFIJA ŽELJKO GRGIĆ/CROPIX<br />
Boris Anić-Ćurko izumio je<br />
robot EMoRo kojim se danas<br />
služe djeca u školama<br />
diljem Hrvatske i šire. Bude<br />
li išlo prema planu, imat će<br />
ga i djeca diljem svijeta. Didaktički robot<br />
uz pomoć kojeg djeca uče programirati<br />
kroz zabavu i natjecanje potiče razvoj<br />
logičkog razmišljanja i tehničkog duha.<br />
Robot je prilagođen različitim dobnim<br />
skupinama, a kroz igru promiče i<br />
hrvatsku kulturnu baštinu. EU financijski<br />
će pomoći razvoju druge generacije<br />
robota EMoRo te promidžbi i<br />
poboljšanju postojećih proizvoda. Taj<br />
projekt, izračunali su u Anićevoj tvrtki<br />
Inovatic ICT, koštat će 190.846,87 eura.<br />
Bespovratno su dobili 162.219, 84 eura, a<br />
ostatak ulažu sami.<br />
Priča o zanimljivom robotu počela<br />
je još 2010. godine, kada je Anić napravio<br />
prvog, koji se zvao Crobot. No, kako<br />
ga je prodao jednoj školi u Bosni i Hercegovini,<br />
ime im nije odgovaralo, pa je<br />
postao Ebot. “Bio je vrlo jednostavan.<br />
Imao je šasiju i jedan kabel, a učenici su<br />
bili jako sretni i super su reagirali. Međutim,<br />
ja u tome nisam vidio nikakav<br />
poslovni izazov, pa sam stao”, prisjeća<br />
se inovator. Onda je jednom prilikom<br />
s prijateljem kao prevoditelj posjetio<br />
austrijsku tvrtku koja izrađuje malene<br />
pile za šperploču namijenjene djeci. Taj<br />
prijatelj uvozio ih je Hrvatsku. Anić je<br />
razgovarao s ljudima koji tamo rade i<br />
shvatio da i on ima šanse sa svojim robotom.<br />
Točnije, da tržište postoji. Oživio<br />
je ideju i krenuo u izradu ozbiljnog<br />
robota. Počela je 2011., a trajala godinu<br />
i pol. Prvo je napravio hrvatskog robota,<br />
zatim njegovu englesku verziju, a uskoro<br />
će biti gotova i ruska. Dao mu je i novo<br />
ime EMoRo – edukacijski mobilni robot.<br />
Njegova najjeftinija varijanta košta oko<br />
1300 kuna, a najskuplja 1900. Jeftinija<br />
verzija je žicom povezana s računalom,<br />
dok je skuplja povezana bluetoothom<br />
te ima i dodatnu opremu. “Još sam se<br />
kao klinac inficirao tehnikom. Redovito<br />
sam išao na natjecanja iz robotike i elektronike”,<br />
prisjeća se. EMoRo bi trebao<br />
učenike privući tehnici i funkcionira na<br />
pet nivoa. Na prvom učenici sami sastavljaju<br />
robota prema uputama iz knjižice<br />
ili s filmića na priloženom DVD-u. Anić<br />
tvrdi da ga svatko može sastaviti, pa i<br />
osmogodišnje dijete. Kad je sastavljen,<br />
njime se upravlja tipkovnicom i mišem.<br />
Na ovom nivou već su različite igre i natjecanja,<br />
što djecu zabavlja. Onaj tko ima<br />
više afiniteta za tehniku zasigurno će<br />
sam otkriti detalje zahvaljujući kojima<br />
može lakše pobijediti. Na drugom nivou<br />
učenik razvija logiku i radi prve korake<br />
prema programiranju. Na trećem već<br />
programira u programskom jeziku Basic.<br />
Sljedeća razina omogućuje mu da programira<br />
mikroračunalo koje kontrolira<br />
robota, a na petoj radi u programskom<br />
jeziku C. “Robot može koristiti i dijete<br />
od šest godina i student na fakultetu”,<br />
ističe Anić posebnost svojeg proizvoda.<br />
EMoRo teži otprilike 800 ili 900 grama,<br />
a dosad ih je u Hrvatskoj prodano<br />
tristotinjak. Zahvaljujući promociji na<br />
inozemnim sajmovima, u Inovaticu se<br />
nadaju povećanju prodaje. Tvrtka inače<br />
projektira razne elektroničke uređaje,<br />
38<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
azvija aplikacije, osmišljava kompleksne<br />
računalne sustave, a bavi se i proizvodnjom<br />
elektroničkih uređaja.<br />
Boris Anić odmah se nakon završetka<br />
fakulteta zaposlio u Zavodu za automatiku<br />
i računalno inženjerstvo na FER-u,<br />
gdje je i diplomirao. Nakon manje od<br />
godinu dana prekinuo je znanstvenu<br />
karijeru i 2001. otvorio obrt Anmatech.<br />
Pet godina kasnije otvorio je Inovatic<br />
ICT. Usporedo s pružanjem usluga, kreirali<br />
su vlastite proizvode. “Počeo sam sa<br />
400 kuna, u svojoj studentskoj sobi. Svu<br />
zaradu ulagao sam u strojeve koji su mi<br />
pomogli da povećam tehnološku razinu<br />
da bismo bili što konkurentniji”, kaže.<br />
Počeo je raditi uređaje RRD-PS8, koji<br />
su na kraju preko posrednika završili u<br />
HŽ-u. Prodali su ih tristotinjak i to je<br />
bila njihova prva ozbiljnija narudžba.<br />
Zaradu od tog prvog posla uložili su<br />
u nabavu CNC stroja. To im je bila prva<br />
ozbiljnija investicija, od oko 15 tisuća<br />
eura. Kako su i proizvodili i projektirali,<br />
klijenti su zahtijevali da brže proizvedu<br />
ono što su projektirali. Za to im je<br />
trebao suvremeni stroj za asembliranje<br />
SMD elektroničkih elemenata, vrijedan<br />
oko 70 tisuća eura. “No, trebao nam je<br />
još jedan stroj. Išao sam u Englesku po<br />
polovni i kupio ga na jednoj licitaciji za<br />
otprilike 20 tisuća eura. Već mi je tamo<br />
prilikom transporta izazivao probleme,<br />
a onda sam još za njega pri uvozu platio<br />
kaznu od 7500 kuna”, prisjeća se.<br />
Imali su dvije skupine proizvoda: one<br />
vezane za sustav za kontrole pristupa i<br />
edukacijske robote. “Od kontrole pristupa<br />
odustali smo prije nekoliko godina te<br />
se danas bavimo edukacijskim robotima.<br />
Zapošljavamo sedmero ljudi, a smješteni<br />
smo u kući u kojoj živi moja obitelj”,<br />
kaže Anić. Prosječna plaća zaposlenih je<br />
oko šest tisuća kuna. Prošle godine zabilježili<br />
su prihod od 1, 2 milijuna kuna.<br />
Kako su uglavnom dobivali nula kuna<br />
potpore na Poduzetničkim impulsima,<br />
iznenadili su se kad su uspjeli dobiti ovu<br />
europsku potporu.<br />
“Počeli smo ponovno vjerovati u pravdu”,<br />
kaže Anić te dodaje kako sama prijava<br />
projekta nije jako zahtjevna ako<br />
je ideja dobra.<br />
“Priprema pune<br />
dokumentacije za<br />
drugi krug prilično je<br />
Našeg robota može<br />
koristiti i dijete od<br />
šest godina i student,<br />
kaže Boris Anić-Ćurko<br />
iz tvrtke Inovatic<br />
ICT. Dosad su ih u<br />
Hrvatskoj prodali<br />
tristotinjak<br />
opsežna i zahtijeva dosta truda. Nakon<br />
odabira potrebno je dokazati financijsku<br />
sposobnost provedbe projekta, a kako<br />
nismo kreditno zaduženi, i taj zadnji<br />
korak smo uspješno završili”, kaže.<br />
Njegov je plan predstaviti EMoRo<br />
robote cijelom svijetu i naći partnere za<br />
distribuciju.<br />
“Ovog mjeseca smo izlagali na sajmu<br />
u Nürnbergu i rezultati su sjajni. Krajem<br />
mjeseca gostujemo u Moskvi, na nacionalnom<br />
edukacijskom skupu o korištenju<br />
didaktičkih sredstava. Sredinom<br />
ožujka idemo na drugi sajam u Rusiju,<br />
u Moskvu. Do sada su naši roboti dospjeli<br />
u Sloveniju, Austriju, Nizozemsku,<br />
Rusiju, Francusku, Italiju, Njemačku i<br />
Libanon. Ni u jednoj od njih, kao ni u<br />
Hrvatskoj, zasad ne prodajemo ozbiljnije<br />
količine robota, ali jako se trudimo<br />
i, prema svim pokazateljima, još uvijek<br />
imamo šansu”, otkriva Boris Anić.<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 39
ONI ZNAJU ČEMU SLUŽI EU<br />
TRGOVINA TERMOSTROJ<br />
STRUJA, PIVO, MED<br />
— SVE JE U ISTOM<br />
KOTLU!<br />
... KOJI JE VRHUNSKI<br />
Bespovratnim novcem EU kupuju tehnologiju<br />
koja ubija vrijeme: posao koji danas rade ručno,<br />
tjedan dana, s novom CNC probijačicom za<br />
lim bit će gotov za 20 minuta. Dobar stroj za<br />
Termostroj i prelazak u višu brzinu<br />
PIŠE ANDREJA BRATIĆ<br />
FOTOGRAFIJE GORAN MEHKEK/CROPIX<br />
Posao koji danas rade ručno tjedan<br />
dana s novom CNC probijačicom<br />
za lim bit će gotov za 20<br />
minuta. Taj će stroj, kao dio projekta<br />
koji sufinancira Europska<br />
unija, pomoći u unapređenju proizvodnje<br />
električnih kotlova. Nositelj projekta je zagrebačka<br />
tvrtka Trgovina Termostroj d.o.o.<br />
CNC stroj koji im je potreban za bržu i<br />
moderniju proizvodnju služi za savijanje<br />
lima, a njime se upravlja računalno. Zadate<br />
mu mjere i on to napravi kako treba. Inače<br />
se koristi u svim industrijama s većim<br />
pogonima poput automobilske ili drvne.<br />
Ovih će dana raspisati natječaj i za nekoliko<br />
će tjedana, nadaju se, imati najbolju<br />
ponudu. Ponude očekuju, između ostalog,<br />
i od njemačkih, talijanskih te belgijskih<br />
proizvođača. “Kad stignu ponude, odabrat<br />
ćemo najbolji stroj po cijeni i kvaliteti”, kaže<br />
nam Nina Roglić, direktorica Trgovine<br />
Termostroj. Najkvalitetniji košta oko 215<br />
tisuća, a najjeftiniji 188 tisuća eura. Oni će<br />
odabrati nešto između.<br />
Sestrinske tvrtke Termostroj d.o.o. i Trgovina<br />
Termostroj d.o.o. bave se proizvodnjom<br />
električnih kotlova za centralno grijanje<br />
i potrošnu toplu vodu.<br />
Zanima me čemu služe ti kotlovi, tko ih<br />
i gdje koristi.<br />
40<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
PROIZVOD ZA “Oni griju vodu i prostoriju”,<br />
objašnjava<br />
VRHUNSKE REZULTATE<br />
“Naš kotao omogućio je direktorica. “Kao i<br />
Goranu Čolaku idealnu<br />
temperaturu u bazenu kako plinski kotlovi za grijanje,<br />
koje kod nas<br />
bi oborio svjetski rekord<br />
u ronjenju na dah na 22 ima većina kućanstava,<br />
tako funkcioniraju<br />
minute i 30 sekundi”, kaže<br />
Nina Roglić, direktorica<br />
Trgovine Termostroj i ovi električni. Mogu<br />
ih koristiti kućanstva koja<br />
imaju grijanje na struju, ali u<br />
Zagrebu i Hrvatskoj to nije uobičajen<br />
način grijanja. Kod nas je prevladao<br />
plin. Prije, kad u Dalmaciji i Istri nije<br />
bilo plina, tamo je bilo više posla.<br />
Primjerice, Skandinavci koriste pretežno<br />
električne kotlove. Kod njih je<br />
struja jeftina, pa se tako i griju. S njima<br />
puno radimo. Kako smo počeli još<br />
devedesetih, hrvatsko tržište brzo je<br />
postalo premalo za nas.”<br />
Osim u kućanstvima, takvi se kotlovi<br />
koriste i u HEP-u te drugim<br />
industrijskim postrojenjima, pa i u<br />
proizvodnji piva i meda. Njihov kotao<br />
koristi i proizvođač Velebitskog piva<br />
te jedan proizvođač meda u Bosni i<br />
Hercegovini. A koristi se i za grijanje<br />
biljaka kod uzgajivača...<br />
“Naš kotao omogućio je Goranu Čolaku<br />
idealnu temperaturu u bazenu<br />
kako bi oborio svjetski rekord u ronjenju<br />
na dah na 22 minute i 30 sekundi”,<br />
otkriva.<br />
Još 1990. godine Termostroj d.o.o.<br />
su pokrenuli Ninini roditelji Nada i<br />
Željko Gojković. On je, uz studij, radio<br />
u proizvodnji koja je bila vezana uz<br />
termodinamiku, te je imao ideju i želio<br />
započeti proizvodnju termičke opreme.<br />
Tako je u početku proizvodio peći<br />
za keramiku i ostale termičke strojeve<br />
potrebne specifičnim industrijama<br />
poput odžarivanja i sličnog. Ideja za<br />
proizvodnju električnih kotlova rodila<br />
se nakon što je shvatio da su takvi<br />
proizvodi potrebni na područjima gdje<br />
nije bilo plina, a da kvalitetnija rješenja<br />
električnih kotlova ne postoje na tržištu<br />
jer su ih velike tvrtke proizvodile<br />
samo kao popratni asortiman.<br />
“Budući da smo mala država u kojoj<br />
je radnik prilično skup, na inozemnim<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 41
ONI ZNAJU ČEMU SLUŽI EU<br />
TRGOVINA TERMOSTROJ<br />
se tržištima nismo mogli boriti cijenom,<br />
pa smo odlučili razviti najbolji<br />
električni kotao prema specifičnim<br />
zahtjevima kupaca i tako, kvalitetom,<br />
osigurati si mjesto na tržištu. Nakon<br />
proizvodnje prvog prototipa, tata ga<br />
je instalirao kod svog prijatelja na vikendici<br />
i tamo ga testirao. Taj kotao i<br />
danas grije vikendicu”, priča mi Nina<br />
Roglić.<br />
Korak po korak, uz slušanje reklamacija<br />
kupaca i instalatera, razvili<br />
su proizvod koji je priznat u cijelom<br />
svijetu.<br />
Najveći kupci su im tehnički zahtjevna<br />
tržišta poput Njemačke, skandinavskih<br />
zemalja, Japana,<br />
Velike Britanije,<br />
Izraela, Islanda, Rusije.<br />
Preko njemačkog<br />
partnera prodaju i u<br />
Švicarsku, a nedavno<br />
su sklopili ugovor o<br />
distribuciji i s tvrtkom<br />
iz SAD-a. Prisutni su<br />
i u BiH, Rumunjskoj,<br />
Italiji, Australiji, Mongoliji…<br />
Proizvodnju su započeli<br />
u unajmljenom prostoru u Zagrebu,<br />
a broj zaposlenih je u pet godina<br />
narastao na deset. Zemljište u Lučkom<br />
kupili su 1995. godine i ondje sagradili<br />
halu. Na istoj lokaciji su i danas.<br />
Svoje proizvode počeli su uz pomoć<br />
Hrvatske gospodarske komore 2003.<br />
godine predstavljati na sajmovima u<br />
Italiji i Njemačkoj. Tamo su stupili u<br />
kontakt s najvećim kupcima.<br />
“Svi klijenti s kojima smo suradnju<br />
započeli na sajmovima i danas su naši<br />
vjerni kupci”, priča nam Nina zadovoljno.<br />
Ona je prije četiri godine otvorila<br />
tvrtku Trgovina Termostroj d.o.o., zaduženu<br />
za proizvodnju i opskrbu njemačkog<br />
i ruskog tržišta.<br />
I Termostroj d.o.o. i Trgovina Termostroj<br />
d.o.o. smještene su u Lučkom<br />
u hali veličine tisuću četvornih metara.<br />
Zajedno imaju 20 zaposlenih. Prosječna<br />
plaća je šest tisuća kuna, s time da<br />
su radnici uglavnom srednje stručne<br />
spreme, najčešće bravari. Obje tvrtke<br />
Najveći kupci su im na zahtjevnim<br />
tržištima Skandinavije, Njemačke,<br />
Japana, Velike Britanije, Izraela,<br />
Islanda, Rusije. Preko partnera<br />
prodaju i u Švicarskoj, a sklopili su<br />
ugovor i s tvrtkom iz SAD-a. Prisutni<br />
su čak i u Australiji te Mongoliji<br />
imaju godišnji prihod od oko 12 milijuna<br />
kuna.<br />
Ninina majka Nada sada je u mirovini,<br />
ali im se prije dvije godine pridružio<br />
Ninin suprug Vjeran, koji vodi proizvodnju<br />
i kontaktira s dobavljačima.<br />
Željko Gojković je zadužen za tehnički<br />
razvoj, a Nina za kontakt s kupcima uz<br />
to što vodi računovodstvo.<br />
Početkom 2012. godine prijavili su<br />
svoj projekt pod nazivom “Povećanje<br />
konkurentnosti tvrtke Trgovina<br />
Termostroj d.o.o.”. Nositelj projekta<br />
je tvrtka Trgovina Termostroj d.o.o, a<br />
partnerska tvrtka je Termostroj d.o.o.<br />
“Zapravo smo tražili pomoć pri kupnji<br />
novog CNC stroja za proizvodnju<br />
jer su naši stari strojevi postali ograničavajući.<br />
Zbog brzog razvoja sve smo<br />
teže pratili zahtjeve kupaca količinski,<br />
a i tehnološki. Kad su nam u lipnju<br />
2013. godine javili da ćemo dobiti poziv<br />
za potpisivanje ugovora, bili smo vrlo<br />
ugodno iznenađeni, jer iako smo znali<br />
da smo dobar kandidat, navikli smo na<br />
odbijenice. Dobili smo poticaj od gotovo<br />
200 tisuća eura”, prisjeća se Nina.<br />
Cilj njihova projekta je ojačati konkurentnost<br />
tvrtke na izvoznim tržištima<br />
u području proizvodnje strojeva i<br />
opreme. Kad se realizira, očekuju da<br />
će biti konkurentniji na europskom i<br />
svjetskom tržištu jer će optimizirati<br />
proizvodnju te će brže moći uvoditi<br />
nove i bolje proizvode.<br />
Projektne aktivnosti su počele<br />
izradom dokumenata koji su ujedno i<br />
smjernice za djelovanje u definiranim<br />
područjima. Slijedi instalacija novog<br />
postrojenja u tvornici, a zatim i upoznavanje<br />
s radom novog postrojenja<br />
i razvoj novih inovativnih proizvoda.<br />
Potom je na redu prvi ciklus proizvodnje<br />
novih proizvoda. I posljednji je korak<br />
plasiranje novih, učinkovito proizvedenih<br />
proizvoda na međunarodno<br />
tržište. Implementacija projekta koji je<br />
počeo u lipnju prošle godine trebala bi<br />
trajati 15 mjeseci.<br />
Njegova ukupna vrijednost je<br />
306.113,58 eura, EU daje 189.851,<strong>64</strong><br />
eura, a ostatak od 116.261,94 eura financiraju<br />
Termostroj i Trgovina Termostroj.<br />
Projekt, kaže, nije bilo jednostavno<br />
napisati, ali uz pomoć jedne tvrtke koja<br />
pruža takve usluge i to se uspješno<br />
odradilo. “Potpisivanje<br />
ugovora smo proslavili odlaskom<br />
na ručak s mojim<br />
roditeljima”, priča nam<br />
Nina.<br />
Ova obiteljska tvrtka<br />
izvozi 80 posto svojih proizvoda.<br />
“Ostvarenjem cilja ovoga<br />
projekta, nabavom CNC<br />
stroja, povećat ćemo konkurentnost<br />
svoje tvrtke na<br />
izvoznim tržištima. Osim<br />
toga, projekt pridonosi očuvanju okoliša,<br />
štednji enegrije i olakšava rad zaposlenicima”,<br />
objašnjava nadalje šefica,<br />
koja je trenutno na porodiljnom dopustu,<br />
ali je ionako stalno uz kompjuter.<br />
Sve drži pod kontrolom. Još je u prvom<br />
razredu osnovne škole vidjela koliko<br />
se roditelji muče s tvrtkom i koliko rade<br />
i, iako je studirala pravo, znala je<br />
da se njime neće baviti, nego je počela<br />
paralelno pomagati roditeljima – komunicirala<br />
je sa stranim klijentima i u<br />
tome se pronašla. Za razliku od brata<br />
informatičara, Nina nastavlja obiteljski<br />
biznis i ima dvoje male djece za koje<br />
se nada da će ga nastaviti nakon nje i<br />
supruga.<br />
O planovima, željama i ambicijama<br />
za budućnost kaže kako se u ovoj godini<br />
spajaju s njemačkim partnerima.<br />
“Otvaramo holding za naše dvije<br />
tvrtke i spajamo se s njihovim holdingom.<br />
Zatim zajedno planiramo graditi<br />
novu halu jer nam je prostor u kojem<br />
smo sada premali”, otkriva Nina.<br />
42<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
Ivica Vuković, vlasnik<br />
i direktor tvrtke<br />
Krah d.o.o. koja se<br />
bavi proizvodnjom<br />
kanalizacijskih PEHD<br />
cijevi, spremnika i<br />
alata za proizvodnju<br />
tih cijevi<br />
44<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
LJUDI I KOMPANIJE<br />
IVICA VUKOVIĆ, KRAH VRGORAC<br />
JOŠ SAMO NISU<br />
STIGLI U<br />
AUSTRALIJU<br />
Ivica Vuković svake je godine bio nagrađivan za<br />
ostvareni rast i dobit dionicama tvrtke Krah iz<br />
njemačke grupacije i tako od marljivog inženjera<br />
postao njen stopostotni vlasnik. Krah danas izvozi<br />
75posto proizvodnje, a jedini su problem<br />
natječaji i širenje kapaciteta u Hrvatskoj<br />
PIŠE JOZO VRDOLJAK/ PRIVREDNI VJESNIK<br />
FOTOGRAFIJE BOŽIDAR VUKIČEVIĆ/CROPIX<br />
Vrgorački poduzetnik Ivica Vuković nekad<br />
je vodio tvrtku Krah iz njemačke<br />
grupacije koja je imala sjedište u Hrvatskoj,<br />
a danas je njen vlasnik i među<br />
rijetkima je u Hrvatskoj koji su vlasništvo<br />
stekli zahvaljujući ostvarenim rezultatima.<br />
Naime, Vuković je svake godine za ostvareni rast i<br />
dobit nagrađivan udjelom u dionicama, a kada je<br />
prešao natpolovično vlasništvo, preostale je dionice<br />
otkupio i 2011. postao vlasnik cijele tvrtke.<br />
"Pravila u grupaciji Krah potpuno su jasna, tako<br />
da menadžer zna u kojem ga se slučaju smjenjuje,<br />
a u kojem nagrađuje", objašnjava Vuković, koji je<br />
i direktor vrgoračkog Kraha. Usput ističe da su<br />
s njemačkim Krahom u prijateljskim poslovnim<br />
odnosima.<br />
Taj diplomirani inženjer strojarstva u sedamdesetim<br />
je godinama prošlog stoljeća osam godina<br />
radio u Njemačkoj, što se pokazalo kao dragocjeno<br />
iskustvo. Nakon što se vratio na odsluženje vojnog<br />
roka, radio je u makarskoj Metalplastici, gdje je<br />
napredovao do mjesta direktora. U posljednjih<br />
trideset godina svaka je tvrtka kojoj je bio na čelu<br />
bila vrlo uspješna, a za sebe tvrdi da je najveći zagovornik<br />
tržišne ekonomije.<br />
U konkurenciji 25 kompanija, Krah je 2007.<br />
godine bio najbolja svjetska tvrtka u istoimenom<br />
lancu, a uz niz nagrada koje je dobio kao najbrže<br />
rastuća, nagrađen je i Zlatnom kunom.<br />
"Posao nam dobro ide. Tvrtka je izvozno orijentirana<br />
i uz godišnji promet između 3,5 i 4 milijuna<br />
eura ostvarujemo stalnu dobit od oko 20 posto<br />
prometa. Vrgorački Krah posluje na svim kontinentima<br />
osim Australije", ističe Vuković.<br />
Tvrtka proizvodi kanalske profilirane termoplastične<br />
cijevi, reviziona okna, slivnike, komore<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 45
LJUDI I KOMPANIJE<br />
IVICA VUKOVIĆ, KRAH VRGORAC<br />
za crpne stanice i druge podzemne komore<br />
po normi, ima višegodišnje iskustvo<br />
u proizvodnji svih vrsta spremnika<br />
i retencija. Materijal s kojim rade,<br />
PEHD, ekološki je i koristi se za izradu<br />
tlačnih cijevi za pitku vodu, a od njega<br />
se prave i spremnici za nju.<br />
Problem Kraha, kaže Vuković, nisu<br />
tržište, proizvodnja i naplata, nego<br />
nemogućnost daljnjeg razvoja. Naime,<br />
tvrtka je namjeravala kupiti pogon u<br />
kojem sada radi kako bi investirala u još<br />
jednu proizvodnu liniju te na taj način<br />
povećala kapacitete i zaposlila još ljudi,<br />
ali je u tome onemogućena.<br />
Krah je 2001. godine ugovorom o<br />
zakupu s pravom prvokupa preuzeo<br />
Brodosplitov pogon Metaloprema u<br />
Rašćanima, s ukupno 21 radnikom, na<br />
rok od pet godina. "Iduće godine isto<br />
smo učinili i s pogonom u Vrgorcu, s<br />
ukupno 24 radnika. Nakon uređenja<br />
pogona, potpisivanja ugovora sa sindikatom<br />
i šestomjesečne obuke radnika<br />
u Njemačkoj, u Rašćanima smo u rad<br />
pustili alate za izradu postrojenja za<br />
proizvodnju cijevi za našu matičnu kuću<br />
u Njemačkoj, a u Vrgorcu smo počeli<br />
proizvoditi PEHD cijevi za odvodnju i<br />
kanalizaciju za tržište", priča Vuković.<br />
Početkom 2012. godine, u dogovoru s<br />
ministarstvima poduzetništva i gospodarstva,<br />
Vuković je uime Kraha ponudio<br />
otkup svih potraživanja vjerovnika<br />
Metalopreme u stečaju u cjelokupnom<br />
iznosu. Nažalost, Nadzorni odbor Brodosplita<br />
to je odbio.<br />
"Kada bi svaki stečaj završio da se svi<br />
vjerovnici isplate u potpunosti, daleko<br />
bismo dogurali. Ne znam zašto nam to<br />
nije dozvoljeno i koja je svrha stečajeva<br />
ako nije isplata i podmirenje vjerovnika<br />
te nastavak proizvodnje", pita se Vuković,<br />
napominjujući da u tom postupku<br />
koristi nije imao nitko, pa ni država,<br />
osim odvjetnika i stečajnog upravitelja.<br />
Na pitanje je li se možda radilo o kriminalu,<br />
nije htio odgovoriti, ali je istaknuo<br />
da se ponajviše radilo o nekompetentnosti<br />
osoba koje su postavljene na odgovorne<br />
funkcije, i to na svim razinama.<br />
Nakon restrukturiranja Brodosplita taj<br />
je pogon postao vlasništvo države.<br />
O tome kome pripada pogon u Rašćanima<br />
i Vrgorcu, Državno odvjetništvo<br />
i stečajni upravitelj trenutačno<br />
vode sudski spor. Krah u sporu ima status<br />
umiješane strane. "Kada bi se spor<br />
okončao, sve bi se znalo i mogle bi se<br />
donositi odluke", kaže Vuković. Naravno,<br />
neizvjesna situacija negativno utječe<br />
na razvoj tvrtke.<br />
"Planiramo se širiti kako bismo potpuno<br />
pokrili područje regije, ali nam<br />
nitko ne može, ili ne želi, osigurati prostor<br />
za gradnju novog pogona. Naši su<br />
proizvodi glomazni i potreban nam je<br />
veliki kompleks, a moramo ih skladištiti.<br />
U situaciji kad imamo izuzetne i vrhunski<br />
obučene radnike preseljenje na<br />
udaljeniju lokaciju ne dolazi u obzir jer<br />
ćemo ih izgubiti. Nama su oni najveća<br />
vrijednost. Imamo četiri vrhunska inženjera<br />
i velik broj vrhunskih majstora.<br />
Takav kadar omogućio nam je da alate<br />
proizvedene u pogonu Rašćane izvozimo<br />
i na kinesko tržište", objašnjava Vuković.<br />
"Željeli smo isplatiti vjerovnike<br />
i još platiti dodatan iznos procijenjene<br />
vrijednosti državi. Kad god dođem u<br />
neko ministarstvo, čvrsto me uvjeravaju<br />
da će se moj problem brzo riješiti, a<br />
nakon toga ništa. Čini mi se da se jedino<br />
ured predsjednika Josipovića potrudio i<br />
pokrenuo inicijativu da se moj problem<br />
riješi, ali nije imao ovlasti", kaže.<br />
U ovom trenutku, prema svemu sudeći,<br />
zbog dugotrajnog stečajnog postupka<br />
te očite nemogućnosti rješavanja<br />
vrlo jednostavnih problema, jedna od<br />
najuspješnijih vrgoračkih tvrtki morat<br />
će se preseliti, i to u novu industrijsku<br />
zonu Ravča, što je još pričuvni, ali sada<br />
puno izgledniji plan. Naime, za zemljište<br />
u toj zoni, osim Kraha, zainteresirane<br />
su još dvije tvrtke, no opet je zapelo<br />
“Za bespovratna sredstva iz fondova EU<br />
imali smo uvjete. Sve je propalo kad se<br />
ispostavilo da u industrijskoj zoni Ravča<br />
nisu riješeni imovinsko-pravni odnosi”<br />
na papirologiji. Krahu je propao natječaj<br />
za povlačenje sredstava iz europskih<br />
fondova jer se naknadno otkrilo da u zoni<br />
nisu riješeni imovinsko-pravni odnosi.<br />
"Za dobivanje bespovratnih sredstava<br />
imali smo realne uvjete i platili smo<br />
jamčevinu za natječaj, ali je iskrsnuo taj<br />
problem. Planiramo udvostručiti proizvodni<br />
kapacitet, a ako bismo ulagali i<br />
gradili novi objekt u poslovnoj zoni, investicija<br />
bi iznosila između 3,5 do četiri<br />
milijuna eura", kaže Vuković.<br />
46<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
Krah se želi i planira<br />
se širiti, ali teško<br />
pronalazi prostor za<br />
novi pogon. Proizvodi<br />
su glomazni i zato<br />
mu je potreban veliki<br />
kompleks<br />
Krah je među rijetkim<br />
hrvatskim tvrtkama<br />
koje gotovo 75 posto svog prometa<br />
ostvaruju na inozemnom tržištu, noseći<br />
se ravnopravno na natječajima sa<br />
konkurencijom iz Njemačke, Italije,<br />
Turske i Srbije.<br />
"Ne bojimo se konkurencije jer smo,<br />
unatoč konkurentima iz Srbije, prošle<br />
godine dobili posao u Bijeljini. Pobijedili<br />
smo i na natječaju za posao vrijedan<br />
milijun eura u Bugarskoj, a riječ je<br />
o moćnom Firatu, četvrtoj kompaniji<br />
svijeta u našoj djelatnosti", podsjeća<br />
Vuković.<br />
Ne pobijede li na jednom natječaju<br />
u Crnoj Gori, za posao vrijedan oko milijun<br />
eura, vlasnik Kraha smatrat će to<br />
vlastitim neuspjehom: "U čistoj situaciji,<br />
nikoga se ne bojimo jer imamo kvalitetan<br />
proizvod po prihvatljivoj cijeni<br />
i jamčimo brzu i adekvatnu isporuku.<br />
Primjera radi, kad bismo izgubili na tom<br />
natječaju od njemačkih, britanskih, talijanskih,<br />
makedonskih ili turskih tvrtki,<br />
ozbiljno bih se zamislio nad kvalitetom<br />
svoje tvrtke jer naš je transport puno<br />
jeftiniji od njihova, a u svim smo ostalim<br />
segmentima ravnopravni, možda<br />
čak i bolji. Posao na čistim natječajima<br />
dobiva onaj tko je najbrži, najpovoljniji<br />
i najkvalitetniji. Stvar je vrlo jasna jer<br />
proizvod i usluga moraju biti vrhunske<br />
kvalitete te cjenovno konkurentni."<br />
Vuković se posebno ponosi alatima<br />
koje njegova tvrtka proizvodi u pogonu<br />
u Rašćanima i smatra da su među vodećima<br />
u tom sektoru u svijetu. Ti alati su<br />
teški nekoliko tona i dugački četiri metra,<br />
a traženi su na svim kontinentima.<br />
Krah je prošle godine ostvario promet<br />
od 3,5 milijuna eura, a zahvaljujući<br />
Lani su imali 3,5 milijuna kuna prometa<br />
i isporučili 231 tegljač s opremom u<br />
inozemstvo. Dobit im doseže 20 posto<br />
prihoda, a zapošljavaju 40-ak radnika<br />
kvaliteti i konkurentnosti, tvrtka nema<br />
problema s likvidnošću, ni s padom<br />
prometa. Zapošljava četrdesetak radnika,<br />
od kojih samo tajnica ne radi u<br />
pogonu. Tvrtka je, kako Vuković voli<br />
slikovito dočarati, prošle godine isporučila<br />
231 tegljač opreme u inozemstvo.<br />
Izvezli bi je i više kad bi imali<br />
veće kapacitete za proizvodnju. Prošle<br />
godine najviše su izvezli u Bosnu<br />
i Hercegovinu, Bugarsku, Njemačku,<br />
Češku, Slovačku, Veliku Britaniju...<br />
"Kad možemo dobiti posao u Velikoj<br />
Britaniji, onda možemo do njega bilo<br />
gdje na svijetu. Dosad smo ga imali<br />
na svim kontinentima osim Australije.<br />
Javljamo se na natječaje samo kad smo<br />
sigurni da je plaćanje osigurano. U većini<br />
slučajeva dosad, to su bili projekti<br />
Svjetske banke", objašnjava Vuković.<br />
Ipak, veliku gorčinu osjeća zbog<br />
dojma da se natječaji u Hrvatskoj, prije<br />
svega državni, namještaju za inozemne<br />
tvrtke. "Hrvatska ima četiri vrlo kvalitetna<br />
proizvođača iz moje branše, ali<br />
nas se stalno eliminira na natječajima.<br />
Nedavno je u jednom postavljen uvjet<br />
da kanalizacijske cijevi moraju biti od<br />
PVC-a, a takve nitko u Hrvatskoj ne<br />
proizvodi. Hrvatski kolege imaju vrlo<br />
kvalitetne tvornice, ali ih se na natječajima<br />
eliminira. Da je netko vodio računa<br />
o domaćim proizvođačima, mi bismo<br />
bili prezadovoljni na hrvatskom tržištu",<br />
otkriva Vuković.<br />
Krahov stručni tim razvio je patent<br />
pod imenom "sustav za automatsku<br />
kontrolu i upravljanje procesom proizvodnje<br />
i dorade spiralno namotavanih<br />
plastičnih cijevi".<br />
Ta je inovacija nagrađena zlatnom<br />
diplomom kao najbolja u Dalmaciji u<br />
kategoriji tehničko-tehnološkog unapređenja<br />
proizvodnje. Vuković otkriva<br />
da je u pripremi još jedna, koja se može<br />
i međunarodno zaštititi.<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 47
LJUDI I KOMPANIJE<br />
TETRAGRAM PROJEKT<br />
KOVANICE I<br />
POLUGE ZA<br />
ULAGAČE<br />
Zahvaljujući promjeni zakonodavnog<br />
okvira, standardne zlatne i srebrne poluge<br />
i etablirane kovanice sada su znatno<br />
dostupnije i hrvatskim investitorima<br />
PIŠE MARIO GATARA<br />
FOTOGRAFIJE BORIS KOVAČEV/CROPIX<br />
Tračak zlatne groznice koja je tijekom<br />
cijelog jednog desetljeća tresla svjetska<br />
financijska tržišta, kulminiravši<br />
oštrom polarizacijom i žestokim verbalnim<br />
sukobima dvaju suprotstavljenih<br />
tabora, na samom su zalazu osjetili i hrvatski<br />
građani. Međutim, manifestacija eksplozivnog<br />
trenda cijena zlata u našem je slučaju poprimila<br />
bitno drukčije i prilično neuobičajene obrise,<br />
nakon što su zemlju preko noći preplavili oglasi<br />
i masovna ukazanja specijaliziranih trgovina za<br />
otkup lomljenog zlata. Činjenica da se cijena zlata<br />
na svjetskom tržištu početkom rujna 2009. godine<br />
počela izražavati četveroznamenkastim brojkama,<br />
da bi se potom već u iduće dvije gotovo udvostručila,<br />
učinila je posao otkupa zlata vrlo unosnim, ali<br />
u kontekstu priče o zlatu kao o zasebnoj kategoriji<br />
financijske imovine bila je posve irelevantna.<br />
Cijela priča na neko je vrijeme doista zaintrigirala<br />
domaću javnost, posredno približavajući i<br />
zbivanja na globalnoj razini (posluživši usput i<br />
kao povod za raspravu o sudbini zlatnih rezervi<br />
središnje banke koje su već odavna prošlo svršeno<br />
vrijeme). No, rasprava o ulaganju u zlato (u<br />
fizičkom obliku), kao jednoj od bitnih sastavnica<br />
strateške alokacije kapitala i strukture portfelja,<br />
potpuno je izostala, i to iz vrlo jednostavnog razloga.<br />
Naime, procedura kupnje zlata, zahvaljujući<br />
etiketi “luksuznog dobra”, bila je obilježena<br />
visokim poreznim opterećenjem, koje je već i samu<br />
pomisao na takav oblik ulaganja činilo posve<br />
deplasiranim. Ako ni zbog čega drugog, onda zato<br />
što zlato, za razliku od skupih automobila ili jahti,<br />
nema nikakvu uporabnu vrijednost, pa bi porezima<br />
iznimno opterećena akvizicija predstavljala<br />
izniman teret za portfelj čak i na dugi rok.<br />
Stvari su se stubokom promijenile 1. srpnja<br />
prošle godine, kada je Hrvatska postala punopravna<br />
članica Europske unije. Od tada, naime, vrijede<br />
potpuno drukčija pravila, a fizička kupnja zlata,<br />
radilo se o polugama ili kovanicama, lišena je bilo<br />
kakvih poreznih nameta. Za Gregora Razboršeka<br />
i Kruna Marčinka upravo je to bio glavni poticaj<br />
na pokretanje biznisa. Njihova tvrtka Tetragram<br />
bavi se prodajom i otkupom investicijskog zlata,<br />
srebra, platine i paladija. Prvi korak u realizaciji<br />
48<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
Tvrtka Tetragram projekt<br />
bavi se prodajom<br />
investicijskog zlata<br />
i ostalih plemenitih<br />
metala u obliku poluga ili<br />
kovanica.<br />
Na fotografiji: osnivači<br />
Gregor Razboršek i<br />
Krunoslav Marčinko<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 49
LJUDI I KOMPANIJE<br />
TETRAGRAM PROJEKT<br />
projekta podrazumijevao je potragu<br />
za partnerom koji bi mogao osigurati<br />
nesmetanu isporuku širokog asortimana<br />
plemenitih metala, zadovoljavajući<br />
pritom Good Delivery, standarde koje<br />
je propisala strukovna udruga London<br />
Bullion Market Association (LBMA).<br />
Riječ je o nizu preciznih pravila koja do<br />
najsitnijih detalja opisuju karakteristike<br />
zlatnih i srebrnih poluga prikladnih za<br />
trgovinu na tržištu, od čistoće i kvalitete<br />
izrade, preko (standardnih) dimenzija i<br />
težine, pa sve do propisanih procedura<br />
vezanih uz proizvodnju, skladištenje i<br />
isporuku. Kao krovna udruga trgovaca<br />
polugama, LBMA redovito ažurira popis<br />
certificiranih proizvođača čiji proizvodi<br />
ispunjavaju sve propisane uvjete<br />
i time uvelike olakšava poziciju kupaca,<br />
stitora i bitna su komponenta globalne<br />
trgovine plemenitim metalima. No, za<br />
razliku od poluga, čija cijena ovisi isključivo<br />
odnosu snaga na financijskim<br />
tržištima, određivanje tržišne vrijednosti<br />
kovanica zasnovano je na malo<br />
složenijoj proceduri, koja uključuje i<br />
numizmatički element. Primjerice,<br />
težina i čistoća globalno prepoznate<br />
kovanice poput južnoafričkog Krugerranda<br />
predstavlja osnovicu po kojoj<br />
se vrši valuacija, na koju se potom, ako<br />
je riječ o rijetkoj seriji koja se ne pojavljuje<br />
odveć često u optjecaju, dodaje i<br />
određena premija, determinirana trenutnim<br />
odnosom ponude i potražnje.<br />
Premija u ovom slučaju ne ovisi samo o<br />
interesu investitora, čija aktivnost definira<br />
globalne cijene zlata i srebra, nego<br />
i o statusu koji pojedina kovanica uživa<br />
među kolekcionarima, nudeći kupcima<br />
potencijal viših prinosa. Tako se, primjerice,<br />
američke kovanice Saint-Gaudens<br />
double eagle gotovo u pravilu trže<br />
za 8 do 10 posto veću cijenu u odnosu<br />
na vrijednost zlata koje sadrže.<br />
Osim Krugerranda, u red najtraženijih<br />
kovanica svakako ulaze i kanadski<br />
Maple Leaf, kineska Panda, američki<br />
Punih dvanaest godina trajao je pozitivan trend<br />
cijena zlata...<br />
... drastično povećavajući jaz u odnosu na<br />
šeždeseterostruko niže cijene srebra<br />
koji mogu biti sigurni u kvalitetu, a time<br />
i utrživost poluga, osiguravajući usto<br />
i visoku razinu likvidnosti na tržištu,<br />
barem kada je riječ standardiziranim<br />
(najtraženijim) proizvodima. To se u<br />
prvom redu odnosi na srebrne i zlatne<br />
poluge, široj javnosti svakako najprepoznatljiviji<br />
segment tržišta, toliko puta<br />
ovjekovječen na celuloidnoj vrpci u nizu<br />
hollywoodskih ostvarenja.<br />
Potraga za pouzdanim dobavljačem<br />
koji u svakom trenutku može jamčiti<br />
pravodobnu isporuku završena je odabirom<br />
njemačke rafinerije Geiger Edelmetalle,<br />
najstarijeg trgovca srebrom u Njemačkoj,<br />
čija tradicija seže daleko u prošlost,<br />
sve do početka 18. stoljeća. Njihovi<br />
su proizvodi među najzastupljenijima u<br />
katalogu Tetragrama, u kojem, sukladno<br />
LBMA specifikacijama, dominiraju zlatne<br />
i srebrne poluge visoke kvalitete i čistoće<br />
(0,995 je minimum koji propisuje<br />
LBMA) u različitim varijantama težine.<br />
Ovisno o svojoj platežnoj sposobnosti,<br />
potencijalni kupci imaju na raspolaganju<br />
već i najmanje poluge od jednog<br />
grama, a za one s većim apetitima tu su<br />
i poluge od jednog kilograma, nastale u<br />
renomiranim europskim kovnicama. Uz<br />
već spomenuti Geiger Edelmetalle, tu su<br />
još i belgijski Umicore ili švicarski Argor<br />
Heraeus, globalni lider u segmentu proizvodnje<br />
i trgovine plemenitim metalima.<br />
Naravno, uz sve ponuđene proizvode<br />
dobiva se i certifikat koji jamči njihovu<br />
autentičnost.<br />
Drugi dio prodajnog asortimana<br />
odnosi se na etablirane kovanice, koje<br />
također plijene veliku pozornost inve-<br />
Krajem šezdesetih<br />
godina prošlog<br />
stoljeća, uoči kraha<br />
zlatnog standarda, u<br />
prodaju su pušteni<br />
prvi Krugerrandi<br />
Eagle, australski Kangaroo, austrijski<br />
Philharmonic te turski Meskuk. Status<br />
posljednjega vjerojatno zvuči pomalo<br />
iznenađujuće, no Turska se posljednjih<br />
godina ugurala u sam vrh svjetskih<br />
proizvođača zlatnih kovanica, između<br />
ostaloga i zbog velike domaće potražnje<br />
koja počiva na višestoljetnoj tradiciji,<br />
ali i praktičnoj primjeni kovanica koje<br />
služe kao sredstvo zaštite od inflacije.<br />
Sve navedeno znači da u Tetragramu<br />
nećete naći kupca za svoje obiteljsko<br />
srebro ili kakve prastare novčiće upitne<br />
izrade i kvalitete. “Misao vodilja cijelog<br />
projekta u prvom je redu servisiranje<br />
investitora (i kolekcionara)”, ističu osnivači<br />
Tetragrama, ne skrivajući kako su,<br />
poučeni iskustvom nekadašnjih tranzicijskih<br />
zemalja poput Slovenije, odlučili<br />
iskoristiti upravo promjenu zakonske<br />
50<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
Naravno, ako se razumno koristi. Investitori<br />
koji su eskalacijom globalne ekonomske<br />
krize podlegli sveopćoj histeriji,<br />
obilježenoj katastrofičnim prognozama<br />
o svojevrsnoj kataklizmi, a potom<br />
i masovnoj pojavi hiperinflacije, preusmjerivši<br />
sav svoj kapital u zlato, nisu<br />
prošli najbolje. O tome smo u nekoliko<br />
navrata pisali i u <strong>Forbes</strong>u, upozoravajući<br />
da je panika koju šire tzv. gold bugs,<br />
ili u slobodnom prijevodu štovatelji<br />
kulta zlata, naviještajući potpuni krah<br />
valuta kao što su dolar ili euro, posve<br />
neutemeljena. Najavljivani se slom nije<br />
dogodio i upravo je to razlog zbog kojeg<br />
je i prekinut niz od čak dvanaest godina<br />
uzastopnog rasta cijena zlata. Korekcija<br />
koja je uslijedila srušila je cijenu zlata<br />
samo tijekom 2013. godine za gotovo<br />
trećinu (najveći pad od 1981. godine),<br />
zahvaljujući paničnim reakcijama dijela<br />
ulagača koji su cijeli svoj ulog stavili na<br />
zlato, očajno promatrajući uzlet dionica,<br />
te rasplet koji je još jednom pokazao<br />
pogubno djelovanje psihologije krda.<br />
Međutim, jeftine trikove i isprazna<br />
proročanstva, koja su razgalila maštu<br />
ulagača licitirajući mogućim dosezima<br />
uzlaznog trenda (i astronomskim prinosima),<br />
nikako ne bi trebalo brkati s osnovnim<br />
postulatima portfolio menadžmenta.<br />
Zlato i ini plemeniti metali doista mogu<br />
poslužiti kao vrlo učinkovito sredstvo<br />
diverzifikacije koje počesto krasi negativan<br />
koeficijent korelacije u odnosu na<br />
klasične financijske instrumente poput<br />
dionica, smanjujući usto volatilnost portfelja.<br />
I u Tetragramu su suglasni u ocjeni<br />
kako je mahnito gomilanje zlata u portfelju<br />
iznad preporučenih benchmarka<br />
samo suludi potez očajnika, preporučujući<br />
umjesto toga umjerenu alokaciju<br />
koja, ovisno o preferencijama ulagača,<br />
podrazumijeva pozicije između 5 i 30<br />
posto rezervirane za plemenite metale.<br />
Uostalom, optimistično intoniran<br />
početak godine, koji je iznjedrio rast<br />
cijene zlata iznad razine od 1300 dolara<br />
Negativan koeficijent korelacije čini zlato<br />
bitnom komponentom portfelja...<br />
... koja značajno može ublažiti volatilnost<br />
uvjetovanu izdvebom ostalih kategorija aktive<br />
legislative kako bi se pozicionirali na<br />
hrvatskom tržištu. “Namjera nam je<br />
stvoriti pouzdan servis za potencijalne<br />
investitore, a činjenica da osim prodaje<br />
svojim klijentima nudimo i otkup proizvoda<br />
koji zadovoljavaju propisane<br />
globalne standarde, poput poluga i globalno<br />
priznatih kovanica ide izravno<br />
na ruku upravo ulagačima. Na taj način<br />
osiguravamo status svojevrsnog market<br />
makera koji u svakom trenutku ističe<br />
cijene za kupnju i prodaju, po principu<br />
mjenjačkih poslova koje poslovne<br />
banke obavljaju pomoću tečajne liste.”<br />
I baš kao u slučaju banaka, poslovni je<br />
model zasnovan na proviziji koja se zaračunava<br />
na referentnu cijenu, pri čemu<br />
se krajnja cijena za kupca automatski<br />
fiksira pri ugovaranju kupnje ili prodaje.<br />
U suradnji s domaćim bankama,<br />
Tetragram nudi pomoć i u organizaciji<br />
pohrane svojih proizvoda ili sklapanja<br />
kreditnog aranžmana za ulagače izraženog<br />
avanturističkog duha.<br />
Naravno, usluga savjetovanja pri<br />
odabiru proizvoda se podrazumijeva,<br />
a ono što će kupci pritom vjerojatno<br />
najprije čuti zgodna je povijesna lekcija<br />
o zlatu kao vrlo učinkovitom sredstvu<br />
zaštite od inflacije. Riječ je o cijeni galona<br />
benzina koja je davne 1930. godine<br />
iznosila deset centi, a onda je tijekom<br />
idućih osamdesetak godina porasla na<br />
3,55 dolara. Izražena, međutim, u zlatu,<br />
cijena galona benzina tada je iznosila<br />
0,072 unce, jednako kao danas. Zlato<br />
nedvojbeno može poslužiti kao sredstvo<br />
zaštite od inflacije, a samim time i<br />
kao instrument diverzifikacije portfelja.<br />
Krugerrandi su se u<br />
početku izrađivali u<br />
obliku standardnih<br />
novčića od jedne<br />
unce, što je jednako<br />
masi od 31,1 grama<br />
po unci, upotpunjen vijestima o rastućoj<br />
prodaji asortimana iz ponude US<br />
Minta, pokazuje da interes investitora<br />
za zlato nije nestao. No, pritom svakako<br />
valja shvatiti da je riječ o dugoročnoj<br />
investiciji, a nikako o kratkoročnom instrumentu<br />
pogodnom za špekulacije.<br />
Za to ionako služe zlatni ETF-ovi, koji<br />
su puno prikladniji za dnevnu trgovinu.<br />
Umjesto toga, većina će savjetnika<br />
bez previše krzmanja preporučiti<br />
parcijalnu izloženost zlatu kojoj je cilj<br />
povećati prinose na dulji rok. Osobito<br />
sada, nakon što je postalo izvjesno da će<br />
mnoge druge kategorije imovine, poput<br />
dionica, ali i bankovnih depozita, zbog<br />
kroničnog proračunskog deficita već za<br />
nekoliko godina investitorima povećati<br />
osnovicu za obračun poreza na kapitalnu<br />
dobit.<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 51
FINANCIJE<br />
OBITELJSKI BIZNIS<br />
MADELINE I<br />
OBITELJSKA<br />
POSLA<br />
Pustolovine pariške školarke očaravaju već<br />
treću generaciju čitatelja, no sada je Madeline u<br />
opasnosti zbog lošeg poslovnog planiranja<br />
PIŠE: DEBORAH L. JACOBS<br />
FOTOGRAFIJE: WALTER SMITH ZA FORBES<br />
LUDWIG BEMELMANS, američki<br />
pisac i slikar austrijskog podrijetla, nije<br />
štedio za mirovinu. “Madeline je naše<br />
socijalno osiguranje”, govorio je supruzi.<br />
Kada je 1962. umro od raka gušterače<br />
u dobi od <strong>64</strong> godine, njegov imetak procijenjen<br />
je na samo 200 tisuća dolara.<br />
Njegova ostavština, međutim, do danas<br />
je narasla u milijunski obiteljski biznis.<br />
Baš kao što je predvidio, u središtu tog<br />
biznisa nalazi se intelektualna imovina<br />
po imenu Madeline, neustrašiva pariška<br />
školarka nastala kao plod Bemelmansove<br />
mašte (premda njegovi potomci<br />
govore o njoj kao o stvarnoj osobi).<br />
U nizu od šest knjiga započetom<br />
1939. godine Madeline se izgubi u cirkusu,<br />
odstrane joj slijepo crijevo i umalo se<br />
utopi u Seini. Knjige su prodane u viöe<br />
od 13 milijuna primjeraka. Najnovija<br />
opasnost u kojoj se naöla Madeline otkriva<br />
pak zamke zaötite intelektualnog<br />
vlasniötva i izazove građenja bogatstva<br />
na naslijeđenim autorskim pravima. Za<br />
razliku od drugih literarnih ostavština -<br />
primjerice dr. Seussa ili Agathe Christie<br />
- koje su donijele golem financijski dobitak<br />
nakon autorove smrti, potencijal<br />
brenda Madeline nije u cijelosti iskorišten,<br />
a sada mu je budućnost ugrožena<br />
nepostojanjem plana nasljeđivanja.<br />
Umjetnički talent preskočio je jednu<br />
generaciju i prešao na Bemelmansova<br />
najmlađeg unuka. John Bemelmans<br />
Marciano (43), rođen osam godina nakon<br />
djedove smrti, napisao je i ilustrirao<br />
osam knjiga o Madeline. Najnovija,<br />
“Madeline i stara kuća u Parizu”, objavljena<br />
je u listopadu prošle godine. Marciano,<br />
međutim, nije naslijedio i ključeve<br />
kraljevstva. Njih i dalje drži njegova<br />
majka Barbara Bemelmans (77), jedino<br />
dijete pokojnog umjetnika.<br />
Bemelmansova autorska prava na<br />
Madeline, 11 drugih knjiga za djecu,<br />
dvadesetak knjiga za odrasle te na sve<br />
slike i crteže u jednakim su dijelovima<br />
naslijedile supruga Madeleine i kći (junakinju<br />
svojih knjiga autor je nazvao<br />
po supruzi, ali je radi lakšeg rimovanja<br />
izostavio jedno slovo iz imena). Barbara<br />
je nakon majčine smrti 2004. godine postala<br />
jedina vlasnica ostavštine. Unatoč<br />
velikoj potražnji, u nedavnoj prošlosti<br />
nije prodala nijedno očevo djelo: stotine<br />
Bemelmansovih slika i crteža čuva u<br />
skladištu umjetnina Crozier Fine Arts<br />
u New Yorku.<br />
“Oni su dobri upravitelji u smislu<br />
brige o onome što im je povjereno”, ali<br />
i nepovjerljivi prema potencijalno unosnom<br />
preusmjeravanju franšize, kaže<br />
Jane Bayard Curley, kustosica Bemelmansove<br />
izložbe koja će u srpnju biti<br />
otvorena u Povijesnom društvu New<br />
Yorka. I John Marciano i njegova majka<br />
odbacili su, primjerice, zamisao o pokretanju<br />
e-izdanja. Nisu se puno trudili<br />
ni oko razvoja stranice madeline.com,<br />
iako su potkraj devedesetih platili više<br />
od 10 tisuća dolara cyber skvoterima<br />
koji su prijetili prodajom domene por-<br />
52<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
nografskom sajtu. Teret čuvanja ostavštine<br />
s vremenom je postao prevelik,<br />
kaže Barbara. “Da mi je otac ostavio<br />
tvornicu cipela - a katkada poželim da<br />
jest - bilo bi jednostavnije”, napisala je<br />
u e-poruci <strong>Forbes</strong>u.<br />
Poslovima tvrtke Ludwig Bemelmans<br />
d.o.o. danas se upravlja s farme<br />
konja u New Jerseyju. Na tih četiri tisuće<br />
kvadrata Barbara i njezin bivši suprug<br />
vodili su školu jahanja, organizirali<br />
izložbe konja i vikendom primali izletnike,<br />
podižući tri sina. Barbara sa svoja<br />
dva pudla još uvijek živi u farmerskoj<br />
kući iz 19. stoljeća i iznajmljuje golemu<br />
štalu, gdje drži i 12 minijaturnih konja.<br />
Katnica u blizini, nekoć trgovina<br />
mješovitom robom, također je njezino<br />
Madeline u<br />
zatvoru: Barbara<br />
se ne želi odvojiti<br />
od očevih djela.<br />
Radije ih drži u<br />
skladištu<br />
vlasništvo. Prostrano prizemlje ispunila<br />
je stvarima iz stana u Gramercy Parku<br />
gdje je njezinog oca prije 51 godinu zatekla<br />
smrt. Posjetitelj stječe dojam da je<br />
Ludwig samo nakratko izišao ostavivši<br />
ćup s kistovima, pisaći stroj Olivetti i<br />
vodene boje posvuda po prostoriji. Stol<br />
je pun hotelskog porculana: šaličice za<br />
crnu kavu iz newyorškog Ritz-Carltona<br />
(zatvoren 1951.) gdje je Bemelmans radio<br />
prije nego što je postao pisac; tanjuri<br />
iz Carlyle Hotela gdje je nekada živio;<br />
još tanjura, ali iz čuvenog njemačkog restorana<br />
Lüchow u New Yorku (zatvoren<br />
1986.) u koji je Bemelmans rado zalazio.<br />
Scena je postavljena za Barbarinu priču<br />
o papiju, kako zove oca.<br />
Obitelj se tijekom Barbarina djetinjstva<br />
sedamnaest puta selila. Bemelmans<br />
je lutao svijetom družeći se s bogatima<br />
i slavnima: Armand Hammer, Greta<br />
Garbo, princeza Margaret, Aristotel<br />
Onassis... Na putovanjima s ocem bonvivanom<br />
Barbara je upoznala Dorothy<br />
Parker i Ernesta Hemingwaya, s kojim<br />
je i ručala u kultnom newyorškom restoranu<br />
“21”. Kada je otac umro “shvatila<br />
sam da tamo više nikada neću dobiti<br />
dobar stol”, šali se.<br />
I dok se Barbara ne može ni od čega<br />
odvojiti, njezin je otac bio široke ruke.<br />
“Nikada nisam imala dojam da smo siromašni,<br />
ali mi se često činilo da smo<br />
švorc”, sjeća se. Ludwig joj je jednom<br />
u napisao: “Novac smatram tekućinom<br />
koja mi curi kroz džepove kao kroz sito.”<br />
Njegova brojna pisma, poruke i skice -<br />
na ubrusima, hotelskim memorandumima,<br />
poleđinama jelovnika i unutarnjim<br />
stranama poklopaca šibica - bila<br />
su Johnu Marcianu dragocjen izvor za<br />
nastavak obiteljske franšize nakon što<br />
je diplomirao povijest umjetnosti i vizualne<br />
umjetnosti na Columbiji te neko<br />
vrijeme radio kao novinski reporter i<br />
urednik.<br />
John je 1999. objavio djedovu biografiju<br />
“Bemelmans: Život i umjetnost<br />
Madelineina tvorca ” te knjigu “Madeline<br />
u Americi i druge priče s praznika”,<br />
napisanu prema djedovim bilješkama.<br />
Godinu dana proučavao je i vježbao njegove<br />
metode ilustriranja i metriku prije<br />
stvaranja svojih priča o Madeline. Prva<br />
od njih, “Madeline kaže Merci: Knjiga<br />
o uvijek potrebnoj pristojnosti” (2001.),<br />
prodana je u 60 tisuća primjeraka. Druge<br />
nisu bile tako uspješne. “Izostala je<br />
radost i životnost originala”, prigovara<br />
Publishers Weekly u osvrtu na “Madeline<br />
i rimske mačke” (2008.).<br />
Marciano ne traži izlike. “Želim da<br />
moje knjige mogu bez srama stajati na<br />
polici pokraj djedovih knjiga”, kaže<br />
dodajući usporedbu sa stripovima koje<br />
su oživljavali novi autori. Primjerice,<br />
Ludwig Bemelmans je potkraj 1961.<br />
započeo šestomjesečnu prepisku s tadašnjom<br />
prvom damom Jacqueline Kennedy<br />
o suradnji na knjizi “Madeline u<br />
posjetu Caroline”. Realizaciju je sprije-<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 53
FINANCIJE<br />
OBITELJSKI BIZNIS<br />
čila Bemelmansova smrt u rujnu 1962.<br />
godine, no ideju je iskoristio Marciano u<br />
knjizi “Madeline u Bijeloj kući” (2011.),<br />
oblikovavši lik predsjednikove kćeri<br />
prema svojoj, danas četverogodišnjoj<br />
kćerkici Galatei.<br />
Najveći problem, međutim, nije kreativne,<br />
nego pravne prirode. Za pisanje<br />
nastavaka uz preuzimanje književnog<br />
lika potrebna je dozvola vlasnika autorskog<br />
prava, kaže Andrew Boose, pravnik<br />
u tvrtki Davis Wright Tremaine. John<br />
Marciano ima samo prijateljski sporazum<br />
s majkom: njemu pripadaju prava<br />
na tekst i ilustracije knjiga koje je sam<br />
stvorio, majci pripadaju tantijemi od djedovih<br />
knjiga. Bez formalne licence, kaže<br />
Boos, Marciano bi nakon majčine smrti<br />
mogao izgubiti ekskluzivna prava ako<br />
Barbara ostavi autorska prava svoj trojici<br />
sinova. (Marciano, srećom, ima i drugih<br />
projekata. U listopadu mu je izišla knjiga<br />
“Devet života Alexandera Baddenfelda”,<br />
o tinejdžeru sklonom crnom humoru, i<br />
sada pregovara o pisanju 13 nastavaka.)<br />
Autorska prava samo su jedan od<br />
pravnih zapleta oko Madeline. Nijedan<br />
od Johnove starije braće ne bavi se aktivno<br />
obiteljskim biznisom. Paul (47)<br />
priređuje korporacijske radionice. Njegov<br />
blizanac James, umirovljeni poduzetnik,<br />
vlasnik je Madelineina weba, ali<br />
kaže da se s majkom “nikada nije uspio<br />
složiti o svrsi te stranice”. Pred Barbarom<br />
Bemelmans je, dakle, osjetljivo pitanje<br />
s kojim se suočavaju mnogi vlasnici<br />
obiteljskih biznisa u koje je uključeno<br />
samo jedno od njihove djece. Podijeliti<br />
imovinu tvrtke na jednake dijelove ili<br />
onako kako bi bilo najbolje za nastavak<br />
biznisa? “Ne znam što bih učinila, pa ne<br />
činim ništa”, priznaje Barbara.<br />
Barbaru stalno muči još jedna nedoumica:<br />
Koja bi odluka odgovarala<br />
očevim željama? Ona i majka odbile<br />
su nakon Ludwigove smrti unosnu Disneyjevu<br />
ponudu. Odvjetnici i financijski<br />
savjetnici smatrali su kako bi im<br />
taj posao donio financijsku sigurnost,<br />
no one su vjerovale da se Ludwigu nije<br />
sviđao Walt Disney kao osoba. Početkom<br />
devedesetih, u sklopu sporazuma o<br />
snimanju filma, potpisale su ugovor koji<br />
Nikad siromašni, često švorc: Ludwig Bemelmans sa suprugom Madeleine<br />
i kćeri Barbarom, četrdesetih godina prošlog stoljeća<br />
je uključivao i licencijska prava izrade<br />
proizvoda na temu Madeline. Producenti<br />
su tu licencu prodali tvrtki DIC<br />
Entertainment, Disneyjevoj podružnici<br />
koja je pokrenula masovnu proizvodnju<br />
tematskih Madeline proizvoda, od<br />
lutaka do pokućstva. Na svoje zaprepaštenje,<br />
majka i kći su otkrile da su prava<br />
predale u ukupnosti pa ne mogu odobriti<br />
ili odbiti proizvodnju pojedinih predmeta.<br />
Ti su im proizvodi donosili 100 do<br />
150 tisuća dolara godišnje zarade, ali su<br />
bile zgrožene njihovom kvalitetom.<br />
Od 17 godina, koliko su bile vezane<br />
ugovorom, četiri su potrošile na pravnu<br />
bitku za povratak licencijskih prava.<br />
Ugovor s DIC-om predviđao je arbitražu<br />
suda u Los Angelesu. Barbara je platila<br />
milijun dolara sudskih taksi. Potrošivši<br />
UZ MALO<br />
PLANIRANJA IZBJEGLI<br />
BI SE SPOROVI MEĐU<br />
NASLJEDNICIMA I<br />
OSIGURALO DALJN-<br />
JE POSLOVANJE<br />
OBITELJSKE TVRTKE<br />
svu raspoloživu gotovinu, čak je dala farmu<br />
pod hipoteku i gotovinskim zajmom<br />
od 200 tisuća dolara pokrila dodatne<br />
troškove. Nagodbom iz 2008. napokon<br />
su joj vraćena licencijska prava i novac<br />
dovoljan za pokriće sudskih troškova.<br />
Licencijski dio obiteljskog biznisa danas<br />
vodi nekadašnji DIC-ov zaposlenik, u<br />
skladu s Barbarinom odredbom da zaradi<br />
treba pretpostaviti čuvanje identiteta<br />
književnog lika. Barbara je striktno<br />
odredila i što Madeline nikada ne smije<br />
odjenuti (sokne s čipkastim obrubom i<br />
ništa ružičasto, na primjer). Sve proizvode<br />
mora odobriti i John Marciano. Sada<br />
sklapaju poslove s desetak američkih i<br />
nekoliko japanskih kompanija, od kojih<br />
svaka proizvodi neki drugi Madeline<br />
proizvod, od pidžama i puzzlea do kostima<br />
i pribora za proslave.<br />
John Marciano i na tom planu ima<br />
iznenađujuće neformalan dogovor s<br />
majkom. Ona mu, kaže, šalje čekove.<br />
Budući da ne postoji pisani ugovor koji<br />
bi precizirao njegove usluge i naknade,<br />
porezna služba može te isplate smatrati<br />
majčinim poklonima i odbiti ih od<br />
Barbarine doživotne porezne olakšice<br />
- 5,25 milijuna dolara vrijednog izuzeća<br />
od plaćanja poreza na imovinu i darove,<br />
kažu odvjetnici.<br />
S obzirom na brigu o Madelineinu<br />
54<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
imidžu, podjednako čudi činjenica da<br />
obitelj po svemu sudeći nije registrirala<br />
ni ime Madeline ni pripadajući crtani lik<br />
kao trademark, kaže Edward H. Rosenthal<br />
iz odvjetničke tvrtke Frankfurt Kurnit<br />
Klein & Selz u New Yorku (provjerio<br />
je, provjerili smo i mi, a obitelj nije odgovorila<br />
na zamolbu da nam pošalju registracijski<br />
ili serijski broj zaštitnog znaka).<br />
To je važno stoga što će knjige Ludwiga<br />
Bemelmansa po isteku autorskih prava<br />
2034. postati javno dobro i svatko će ih<br />
moći objavljivati, a trademark može vrijediti<br />
zauvijek. Registracijom zaštitnog<br />
znaka i međunarodnim trademarkom<br />
za knjige, ostali tiskani materijal i sve<br />
drugo što njihov d.o.o. licencira, obitelj<br />
bi još dugo nakon isteka autorskih prava<br />
mogla priječiti drugima izradu filmova<br />
ili tematskih proizvoda prema pričama<br />
Ludwiga Bemelmansa. Bez zaštitnog<br />
znaka morat će se osloniti na običajno<br />
pravo proizišlo iz činjenice da su se oni<br />
prvi koristili imenom i crtežima Madeline<br />
u određene svrhe. To je slabiji oblik<br />
zaštite u SAD-u, a nikakva zaštita u zemljama<br />
gdje trademark pripada onome<br />
tko ga prvi službeno zatraži.<br />
Da ne bi tko posumnjao u važnost<br />
trademarka, spomenimo da je Carlyle<br />
Hotel zaštitio ime “Bemelmans Bar”,<br />
nadjenuto koktel-baru u kojem je<br />
umjetnik naslikao murale s vedutama<br />
New Yorka u zamjenu za godinu i pol<br />
besplatnog boravka s obitelji u hotelu.<br />
U tom elegantnom baru održavaju se,<br />
među ostalim, takozvane Madelineine<br />
čajanke tijekom studenoga i prosinca.<br />
Očeve slike u Barbarinu posjedu<br />
vrijede barem koliko i knjige, ako ne i<br />
više. Primjerice, petnaest murala što ih<br />
je Bemelmans prema prve tri knjige o<br />
Madeline naslikao 1953. za jedan salon<br />
Onassisove jahte Christina, prodano je<br />
na dražbi kod Sothebyja 1999. godine<br />
za 553.875 dolara. Dva od tih petnaest<br />
panela, kao i šest koji su krasili zidove<br />
bivšeg Bemelmansova pariškog bistroa<br />
La Colombe, kupio je Charles Royce,<br />
vlasnik investicijske tvrtke poznate po<br />
malim uzajamnim fondovima, i postavio<br />
ih na zidove svog hotela Ocean House u<br />
Watch Hillu u Rhode Islandu.<br />
Prodaje nastavke: John Bemelmans Marciano<br />
sa svojom najnovijom knjigom o Madeline,<br />
junakinji djedovih knjiga<br />
Svoj najnoviji trofej, crtež iz prve<br />
knjigu o Madeline, Royce je prošloga<br />
proljeća platio 75 tisuća dolara. Prizor<br />
nacrtan pastelima i vodenim bojama<br />
prikazuje Miss Clavel i djevojčice iz internata<br />
kako prolaze kroz Tuileries na<br />
putu prema bolnici gdje se Madeline<br />
oporavlja od operacije slijepog crijeva.<br />
Royce je kupio crtež od filmaša Gavrika<br />
Loseyja čija ga je majka, modna dizajnerica<br />
Elizabeth Hawes, kupila 1938.u<br />
povodu Gavrikova rođenja. Unaoč sentimentalnoj<br />
vrijednosti, Losey je crtež<br />
prodao kako bi, kaže, lakše platio studij<br />
svom najmlađem djetetu.<br />
I trojica braće Marciano rasla su<br />
okružena Bemelmansovim slikama.<br />
Majka bi ih navečer podizala kako bi<br />
rekli laku noć likovima na papijevim<br />
slikama, sjeća se James. Ipak, ni on ni<br />
braća ne posjeduju nijednu od tih slika.<br />
Teško je reći koliko to obiteljsko blago<br />
“NOVAC SMATRAM<br />
TEKUĆINOM<br />
KOJA MI CURI<br />
KROZ DŽEPOVE<br />
KAO KROZ SITO”,<br />
NAPISAO JE LUDWIG<br />
BEMELMANS<br />
vrijedi jer je većim dijelom u skladištu,<br />
no čak i male Bemelmansove skice sada<br />
na dražbama idu za nekoliko tisuća dolara.<br />
Prema podacima stranice Askart.<br />
com , dosad najvišu cijenu, 137 tisuća<br />
dolara, postigla je slika za naslovnicu<br />
prve knjige o Madeline, ali to je bilo još<br />
1999. godine.<br />
James Marciano rado bi imao jednu<br />
od djedovih slika. Ne pretpostavlja<br />
da će išta naslijediti, no “bilo bi lijepo<br />
kada bi postojao neki plan o budućnosti<br />
Madeline”. Majci je o tome najlakše<br />
razgovarati s Johnom, primjećuje James<br />
i dodaje: “Paul i ja nismo pozvani<br />
na takve razgovore.” John o ovome nije<br />
htio govoriti.<br />
Barbara puno prepušta slučaju,<br />
kaže Barbara Shiers, specijalistica za<br />
imovinsko-pravno planiranje odvjetničke<br />
tvrtke Frankfurt Kurnit Klein &<br />
Selz. Ne ostavi li oporuku, njezina će<br />
tri sina prema državnom zakonu naslijediti<br />
Bemelmans d.o.o. u jednakim<br />
dijelovima. Neka od brojnih tehnika<br />
planiranja omogućila bi da se izbjegnu<br />
mogući sporovi među djecom i unucima,<br />
osigura daljnje poslovanje tvrtke<br />
prema njezinim željama nakon smrti i<br />
plati manje poreza. Rosenthal primjećuje<br />
da ne postoji ni struktura na koju bi<br />
se nasljednici mogli osloniti u vođenju<br />
biznisa, uključujući mehanizam donošenja<br />
odluka. Zato je moguće da se<br />
Barbarini sinovi ne slože ni o čemu, od<br />
licenciranja filmskih prava do obnove<br />
starog ugovora s Penguinom.<br />
U najnovijoj knjizi, “Madeline i stara<br />
kuća u Parizu”, John Marciano oživio<br />
je lik lorda Cucufacea, zlog upravitelja<br />
internata iz djedove druge knjige,<br />
“Spašavanje Madeline”. Cucuface ovaj<br />
put stiže u nenajavljenu inspekciju i<br />
odnosi teleskop s tavana. Time oslobađa<br />
duha koji opsjedne internat pa<br />
Madeline mora smisliti plan vraćanja<br />
teleskopa na tavan. Priča završava sretno,<br />
no pomalo jeziv zaplet podsjeća<br />
na rastuću napetost među Bemelmansovim<br />
potomcima. Možda je Ludwig<br />
Bemelmans taj duh koji opsjeda staru<br />
kuću, a ukućani još uvijek nisu odgonetnuli<br />
što bi želio papi.<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 55
GOOGLE ŽELI<br />
56<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
SVE<br />
Zaboravite<br />
nosive kompjutore i automobile bez<br />
vozača. Div pretraživanja i dalje će dominirati<br />
tržištem onako kako to oduvijek čini: izvući će 20<br />
milijardi dolara iz džepova vrlo poznatih kompanija<br />
PIŠE: ROBERT HOF<br />
Sredina je rujna i u američkom Volkswagenu imaju problem: do<br />
proljeća neće imati novih modela u ponudi. U nastojanju da<br />
ipak zadrže pažnju potrošača, skupina marketingaša iz VW-a<br />
i dviju njegovih reklamnih agencija posjetila je Googleov BrandLab.<br />
Smješten u sjedištu YouTubea južno od San Francisca,<br />
taj bogato opremljeni prostor posvećen “širenju znanosti i<br />
umjetnosti izgradnje brendova” zapravo je “muška sobica” za<br />
marketinške kreativce. Prostorijom punom dubokih sofa i finih<br />
pića dominira majka svih zaslona - skup od 32 ravna ekrana spojena u tridesetak<br />
kvadrata video opterećenja.<br />
U jednom kutu prostorije Googleov stručnjak Jeff Rozic daje se na posao:<br />
posjetitelje iz VW-a izlaže baražnoj vatri materijala snimljenog za reklamne<br />
kampanje koje u BrandLabu smatraju uspješnima. Njegov je nastup razrađen i<br />
uvjerljiv. To i ne ne čudi, samo u protekloj godini održao je više od stotinu ovakvih<br />
“privatnih radionica” za potencijalne oglašivače, od Coca-Cole do Toyote.<br />
VW je u blagom zaostatku, namjerno ili ne daje naslutiti Rozic prikazujući 13<br />
reklamnih vinjeta proizvedenih za konkurentski Nissan Mexico. No glavna je<br />
poruka još važnija: Nemojte gušiti priču prenapadnim pozivom na akciju. “Pa ne<br />
moramo se ispričavati što pokušavamo prodati aute”, buni se jedan od VW-ovih<br />
ljudi. “Ne, naravno”, odvraća Rozic, “ali morate jasno razlikovati kada pričate<br />
priču, a kada prodajete.”<br />
Primjerena poanta, jer Rozic očito prodaje, i to proizvod koji bi trebao odrediti<br />
Googleovu osnovnu putanju. Kralj klikova sada poučava jednog od najvještijih<br />
svjetskih oglašivača neka zaboravi klikove i okrene se slikovnim oglasima. Direktor<br />
Larry Page može koliko hoće pričati o autima bez vozača, nosivim kompjutorima<br />
ili dugoročnim Moonshot projektima, ali u samoj biti Google ostaje oglašivačka<br />
kompanija. Zaslužni su za neke od najvećih promjena na planu oglašavanja<br />
u proteklih 50 godina, a kako im se udio prihoda od oglasa u protekle dvije godine<br />
smanjio s 29 na 15 posto (dijelom zbog Facebooka i Twittera), sada kreću u lov<br />
na najdeblju zlatnu koku koju još nisu ulovili: na oglašavanje brendova. Riječ je o<br />
reklamnim fotografijama kakve viđamo u luksuznim časopisima i na televiziji.<br />
Online oglasi, većinom banneri kojima vrve gotovo sve komercijalne webstranice,<br />
a osobito oni prikazani uz rezultate Google pretraživanja, nisu bitno<br />
poboljšali klasične pokazatelje marketinške uspješnosti, na primjer svijest o<br />
brendu i spremnost na kupnju. Uglavnom su navodili ljude na proizvođačevu<br />
stranicu kako bi kliknuli na gumb “kupi”. Direktni je marketing unosan - pretraživanje<br />
još uvijek donosi Googleu više od 60% prihoda od oglašavanja uz neto<br />
profitnu maržu od 15,8% u 2013. godini - ali u ovom će desetljeću<br />
“Sobica”<br />
za kreativni<br />
marketing:<br />
Googleov<br />
BrandLab smješten<br />
u sjedištu<br />
YouTubea<br />
online oglašavanjem dominirati slikovni oglasi.<br />
Tržište digitalnog oglašavanja brendova lani je vrijedilo 18<br />
milijardi dolara, tvrdi eMarketer i predviđa da će se ta brojka<br />
do 2018. udvostručiti. Time će brand marketing preteći direktni<br />
marketing, uz obilje prostora za daljnji rast. Globalno<br />
tržište TV oglašavanja, koje gotovo u cijelosti čine slikovni<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 57
GOOGLE – LOV NA 20 MILIJARDI DOLARA<br />
oglasi, danas vrijedi 200 milijardi dolara.<br />
Riječ je, međutim, o ranjivom tržištu.<br />
U vrijeme kad mlađi ljudi između<br />
dva posjeta Snapchatu i Instagramu<br />
hrle na YouTube i Netflix ili gledaju<br />
TV sadržaje preko DVR-a u cijelosti<br />
preskačući reklame, televizija više ne<br />
može bezbrižno računati na najveći<br />
dio novca za oglašavanje. Od pet tisuća<br />
šefova marketinga ispitanih u anketi<br />
Interactive Advertising Bureaua, njih<br />
75% odgovorilo je da u idućoj godini<br />
očekuje bijeg dijela tog novca s televizije<br />
u digitalni video.<br />
To objašnjava lokaciju “marketinške<br />
sobice”. YouTube ostaje jedna od najvećih<br />
akvizicija internetske ere. Larry<br />
i Sergey dali su 2006. godine 1,65 milijardi<br />
dolara za tvrtku koja danas vrijedi<br />
najmanje 20 milijardi kao zaseban<br />
biznis. Nije im bio problem izdvojiti još<br />
kakvih 400 milijuna za razvoj brand<br />
marketinga u sklopu tog biznisa. Odaziv<br />
je bio prilično brz: Publicisova agencija<br />
MediaVest, koja radi za Coca-Colu<br />
, Hondu i druge velike oglašivače, u listopadu<br />
je potpisala da će u ovoj godini<br />
potrošiti više desetaka milijuna dolara<br />
na video, displej i mobilno oglašavanje<br />
preko Googlea. Bio je to Googleov prvi<br />
ugovor s takvim online partnerom<br />
sklopljen unaprijed za cijelu godinu, po<br />
uzoru na one što ih marketinške agencije<br />
inače sklapaju s televizijama. Publicisove<br />
agencije DigitasLBi i Razorfish u<br />
studenome su otišle još dalje, obvezavši<br />
se u 2014. potrošiti 100 milijuna dolara<br />
na bannere i mobilno oglašavanje preko<br />
YouTubea i Googlea.<br />
“Google je jedan od malobrojnih<br />
igrača koji obuhvatnošću platforme<br />
može privući toliki novac”, kaže CEO<br />
Razorfisha Pete Stein.<br />
Iz samog Googlea najavljuju skoro<br />
sklapanje dodatnih godišnjih ugovora,<br />
što je oraspoložilo ulagače i poguralo<br />
tvrtkinu dionicu na novu rekordnu vrijednost,<br />
iznad 1150 dolara. Tim Ghriskey,<br />
šef investicija u društvu za upravljanje<br />
fondovima Solaris koje ulaže u Google,<br />
procjenjuje da bi kompanija do 2020.<br />
mogla preoteti televizijama 6% zarade<br />
od reklama, odnosno 20 milijuna dolara<br />
godišnje. Budući da bi Google ove godine<br />
mogao zaraditi ukupno oko 60 milijardi<br />
dolara, riječ je o rastu dovoljnom<br />
za nastavak tržišne dominacije.<br />
Susan Wojcicki bila je šesnaesti<br />
Googleov zaposlenik, no<br />
ženska zvijezda kompanije<br />
postala je Marissa Mayer,<br />
pristigla u Google nešto kasnije<br />
a danas šefica Yahooa. Wojcicki,<br />
starija potpredsjednica zadužena za<br />
cjelokupno oglašavanje na Googleu,<br />
bez obzira na to igra anti-Marissu. Na<br />
poslu voli nositi traperice i majicu s<br />
kapuljačom. Samozatajno jednostavna,<br />
jednog nekadašnjeg kolegu podsjećala<br />
je na vrtlara iz filma “Dobro došli, gospodine<br />
Chanse”. “Nikad se nije imala<br />
potrebu nametati kao najpametnija u<br />
prostoriji”, kaže jedan drugi nekadašnji<br />
suradnik.<br />
Umjesto toga postala je najmoćnija<br />
osoba - muška ili ženska, svejedno - u<br />
području oglašavanja. Wojcicki upravlja<br />
učinkovito i bez dramatiziranja.<br />
Zato joj je Page povjeravao provedbu<br />
najuspjelijih Googleovih projekata kao<br />
što je uvođenje AdSensea (koji plaća<br />
prikazivanje Google oglasa na drugim<br />
web-stranicama i danas vrijedi 13 milijardi<br />
dolara) ili akvizicija pionira weboglašavanja<br />
DoubleClicka te YouTubea.<br />
“Ona radi samo na velikim problemima,<br />
ne na malima”, kaže Kurt Abrahamson,<br />
CEO kompanije ShareThis koji je prije<br />
desetak godina radio za Wojcicki.<br />
Pa kako to Susan Wojcicki vidi budućnost<br />
oglašavanja, a time i Googlea?<br />
Budući da se sadržaj prikazuje na tako<br />
mnogo digitalnih uređaja - a Google<br />
taj trend nastoji dodatno ubrzati napravama<br />
poput Chromecasta za gledanje<br />
online videa preko TV ekrana te<br />
bujicom pametnih telefona i tableta s<br />
Android OS-om - ona previđa da će se s<br />
vremenom i oglašavanje gotovo sasvim<br />
preseliti u digitalnu sferu, odnosno ravno<br />
u Googleovo dvorište. “Oglašivači<br />
će morati slijediti korisnike”, govori<br />
dok ispred svog ureda u Googleplexu<br />
pijucka limunadu za “detoksikaciju”,<br />
pomiješanu s javorovim sirupom i trunkom<br />
crvene paprike. “A s njima stižu i<br />
brda dolara.”<br />
Wojcicki zamišlja operacijski sustav<br />
za oglašavanje koji će povezati pretraživanje,<br />
bannere, YouTube i brendirani<br />
sadržaj u jedinstvenu kampanju plasiranu<br />
preko računala, pametnih telefona,<br />
tableta, umreženih televizora, a tko<br />
zna, možda i Googleovih naočala. Neki<br />
se marketingaši brzo okreću u tom<br />
smjeru. Adidasova nedavna kampanja<br />
za D Rose 4 tenisice vođena je preko<br />
YouTubea i Google Display Networka<br />
koji okuplja oko dva milijuna websajtova,<br />
a upotpunjena je mobilnim<br />
reklamama (iskustvo drugog ekrana)<br />
i prikazivanjem uz rezultate pretraživanja<br />
kako bi se doprlo do kupaca koji<br />
te tenisice žele odmah kupiti.<br />
Wojcicki već neko vrijeme govori<br />
o “savršenoj reklami”, onoj koja stiže<br />
do potrošača točno u trenutku kada<br />
ga određeni proizvod zanima ili ga je<br />
CHRISTOPHER PEACOCK FOR FORBES<br />
58<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
spreman kupiti. Oglasi uz pretraživanje<br />
približili su se tom idealu na planu<br />
izravne prodaje, ali Wojcicki zamišlja<br />
prikazivanje slikovnih oglasa na temelju<br />
podataka o osobnim sklonostima i<br />
navikama, čime bi se potrošaču usadila<br />
i trajna sklonost određenom brendu ili<br />
proizvodu.<br />
Marketinški aksiom glasi da su ljudi<br />
bolje primaju reklamne poruke dok<br />
opušteno sjede na kauču nego dok<br />
su zaokupljeni online aktivnostima.<br />
Wojcicki vidi potencijal u suprotnom<br />
pristupu. “Ako se korisnik angažirao,<br />
znači da je pregledavanje tog sadržaja<br />
njegov izbor”, kaže ona. A Google taj<br />
svjesni izbor može iskoristiti za prikazivanje<br />
još većeg broja relevantnih<br />
reklama.<br />
Kako bi nas, dakle, dok surfamo<br />
webom mogli zaokupiti displej-oglasi,<br />
uglavnom omraženi banneri?<br />
U Googleovom odjelu za prikazivanje<br />
oglasa cijeli jedan zid<br />
prekriva ploča išarana jednadžbama.<br />
To je tek dio nezamislivo složenih<br />
matematičkih formula u temelju Googleova<br />
12,5 milijardi dolara vrijednog<br />
biznisa internetskog displej-oglašavanja.<br />
“Te formule se pretvaraju u prekrasne,<br />
medijski bogato opremljene reklame”,<br />
sanjalački objašnjava Googleov<br />
potpredsjednik za prikazivanje oglasa<br />
Neal Mohan dok prolazimo njegovim<br />
odjelom.<br />
Preuzevši 2011. mjesto glavnog izvršnog<br />
direktora, Larry Page je zadužio<br />
Mohana da “revolucionira” prikazivanje<br />
bannera kako bi Googleu donosili<br />
jednaku dobit kao i nepristojno unosno<br />
prikazivanje oglasa uz rezultate<br />
pretraživanja. Mohan, DoubleClickov<br />
veteran još iz predgoogleovskih vremena,<br />
istinski je vjernik tog posla (100<br />
milijuna dolara vrijedan udio u Googleu<br />
odvraća Facebook i Twitter da ga<br />
pokušaju privući novcem). Kupio je ili<br />
stvorio softvere koje čak i konkurencija<br />
smatra najpotpunijim kompletom<br />
alata za plasman oglasa, uključujući<br />
vrhunski softver uz pomoć kojeg se<br />
oglasnim prostorom trguje glatko kao<br />
dionicama na Nasdaqu.<br />
Mohan često opominje da se 40%<br />
televizijskih reklama plasira “naslijepo”,<br />
bez ikakva učinka na ravnodušne<br />
gledatelje. U njegovoj viziji budućnosti<br />
Google bi spojio svoje podatke o korisnicima<br />
sa širokim dosegom televizije,<br />
i to uz mjerljive rezultate.<br />
Google bi postigao zahvaljujući<br />
Display Networku čiji se raspon proteže<br />
od najmanjih internetskih tvrtki<br />
do divova kakvi su New York Times i<br />
USA Today. Sve njih Google opslužuje<br />
oglasima u zamjenu za udio u prihodu<br />
(u čemu navodno sudjeluje i NBC,<br />
premda ga je Google označio kao metu.)<br />
Ta mreža dopire do čak 90% webpopulacije<br />
i svakog mjeseca milijardi<br />
Susan<br />
Wojcicki bez<br />
puno predstave<br />
ostvaruje<br />
milijarde dolara<br />
prihoda od<br />
oglašavanja<br />
ljudi širom svijeta dostavlja podatke<br />
o posjećenosti stranica.<br />
Ranije je to išlo teško jer su<br />
se u pravilu oglašavale opskurne<br />
nišne stranice, no<br />
nakon velike kampanje čišćenja<br />
interes su pokazali i<br />
krupni oglašivači. Rezerviranje<br />
oglasnog prostora više mjeseci<br />
unaprijed, što je opcija kojom se<br />
uglavnom koriste velike marketinške<br />
tvrtke u nastojanju da povećaju utjecajnost<br />
nekog brenda, učetverostručilo<br />
se prije godinu dana, ali u Googleu ne<br />
otkrivaju pojedinosti.<br />
Ipak, bannere pomalo istiskuju<br />
“izvorni” oglasi koji ljude privlače sadržajem<br />
i ne dosađuju im. “Facebook<br />
nam je u ovom trenutku zanimljiviji od<br />
YouTubea”, kaže Laurent Faracci, šef<br />
američkog marketinga multinacionalne<br />
kompanije Reckitt Benckiser, koja<br />
je vlasnik brendova Lysol, Clearasil i<br />
drugih.<br />
Mohan se kladi na raskošne “poticajne”<br />
oglase na Googleovoj mreži,<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 59
GOOGLE – LOV NA 20 MILIJARDI DOLARA<br />
koji od korisnika zahtijevaju<br />
angažman. Oglas na primjer<br />
lebdi zaslonom dvije sekunde,<br />
a klikom se pretvara u cijeli<br />
video, igricu ili aplikaciju.<br />
Samsung je nedavno prikazao<br />
milijune reklama za svoj novi<br />
smartphone i smartwatch koje<br />
su se klikom pretvarale u video<br />
stream. Burberryjeva reklama<br />
iz lipnja poticala je korisnike da<br />
fotografiraju svoje napućene<br />
usne i pošalju digitalni otisak<br />
poljupca voljenoj osobi.<br />
Učinci se već osjećaju.<br />
Oko tisuću kampanja sad<br />
već svakodnevno uključuje<br />
“poticajne”reklame. One su otprilike<br />
dvostruko skuplje od<br />
standardnih bannera čija cijena<br />
doduše varira, ali u prosjeku<br />
iznosi oko tri dolara na svakih<br />
tisuću gledatelja. Novi su oglasi<br />
skuplji dijelom i zato što oglašivač<br />
ne mora platiti ništa dok<br />
ih netko doista ne pogleda, otprilike<br />
kao kod bannera plaćanih<br />
prema broju klikova a ne<br />
po prikazu. Ipak, oglašavanje<br />
brendova ostaje izazov za kompaniju<br />
čiji se dosadašnji uspjeh temelji na<br />
hladnoj matematici. Na jednom postolju<br />
u BrandLabu nalazi se elegantan<br />
aranžman sastavljen od dvadesetak<br />
okvira s animiranim digitalnim fotografijama.<br />
Na svima je prikazan plamen.<br />
“Uz logorsku vatru pričaju se<br />
odlične priče”, objašnjava Googleov<br />
voditelj projekta. Jedino što ova vatra<br />
uopće ne grije. Za to bi joj trebalo nešto<br />
hollywoodskog žara.<br />
Kompleks za snimanje slike<br />
i zvuka jugozapadno<br />
od Hollywooda prepun<br />
je kamera, reflektora,<br />
kutija s alatom i polupraznih<br />
šalica za kavu. U jednom<br />
studiju postavljen je set za snimanje<br />
horora, nalik hotelskoj sali iz Kubrickova<br />
“Isijavanja”. U drugom tri žene,<br />
od kojih jedna drži škare, snimaju video<br />
o tome kako skratiti vlastite šiške.<br />
U ovom je hangaru 1940. sagrađen<br />
Neal<br />
Mohan<br />
iz Googlea<br />
revolucionira<br />
bannere i olakšava<br />
trgovanje oglasnim<br />
prostorom na<br />
webu<br />
zrakoplov Spruce Goose za Howarda<br />
Hughesa. Danas u tih 3800 kvadrata<br />
djeluje YouTube Space LA, vjerojatno<br />
najveći svjetski pogon za proizvodnju<br />
online videa.<br />
Riječ je o najnovijem pokušaju YouTubea<br />
da se otrese svog “buldog na<br />
skejtu” imidža i postane dotjeranije,<br />
velikim TV oglašivačima privlačnije<br />
mjesto. Cijela je akcija započela prije<br />
nekoliko godina, s 300 milijuna dolara<br />
uloženih u stvaranje 200 kanala nalik<br />
televizijskima, poput kanala Shaquillea<br />
O’Neala ili Amy Poehler. Iako oni<br />
još nemaju snagu televizijskih mreža,<br />
cijena oglasnog prostora na YouTubeu<br />
sada je ipak bliža cijeni na televizijama.<br />
Prema podacima eMarketera, u 2013.<br />
povećali su neto prihod od oglašavanja<br />
za 51%, na 5,6 milijardi dolara, uz<br />
zaradu od dvije milijarde nakon plaćanja<br />
autorima sadržaja i partnerima<br />
u oglašavanju.<br />
Začudo, pokazalo se da neki od<br />
najpopularnijih kanala ne pretendiraju<br />
na status mreže.<br />
PewDiePie, Jenna<br />
Marbles i drugi<br />
producenti takvih<br />
kanala nepoznati<br />
su publici iznad<br />
tridesete. Ni najpopularniji<br />
oglasi na You-<br />
Tubeu uopće ne izgledaju kao<br />
TV reklame kojih se Google<br />
nastoji domoći. Najvećim<br />
oglašivačima poput American<br />
Expressa i General Electrica<br />
polako sviće da društvenu i<br />
interaktivnu prirodu weba<br />
neće moći iskoristiti bez novog<br />
senzibiliteta, tek jednostavnim<br />
prebacivanjem TV<br />
reklama na internet.<br />
U verziji svoje dugogodišnje<br />
kampanje za Real Beauty,<br />
Dove je primjerice u travnju<br />
2013. na YouTube postavio video<br />
u kojem forenzička crtačica<br />
skicira portrete dviju žena,<br />
najprije prema opisu samih<br />
žena, a potom prema opisima<br />
neznanaca. Na drugim crtežima<br />
žene su izgledale atraktivnije.<br />
Dirljivi Unileverov trominutni video<br />
do svibnja je odgledan 114 milijuna<br />
puta, postavši najgledaniji online video<br />
oglas uopće. “Nije to samo pola minute<br />
reklame”, kaže Jamie Byrne, YouTubeov<br />
direktor za strategiju sadržaja.<br />
“Treba stvoriti nešto u što se ljudi žele<br />
uključiti i podijeliti to s prijateljima.”<br />
Sad je na Byrneu, koji je vodio i You-<br />
Tubeov prvotni programski proboj, da<br />
velikim brendovima olakša zbližavanje<br />
sa svojih milijardu gledatelja mjesečno.<br />
I on priređuje nešto slično Rozicevim<br />
radionicama: PepsiCo, Johnson<br />
& Johnson i slični šalju svoje ljude na<br />
četverodnevnu obuku u YouTube LA<br />
kako bi naučili stvarati neodoljive priče,<br />
videospotove i kanale.<br />
Cilj mu je u 2014. privući više od stotinu<br />
takvih oglašivača kroz ove tečajeve,<br />
ali i radionice u novom studiju i laboratoriju<br />
za brendiranje koji se upravo<br />
gradi u New Yorku.<br />
Kako bi prema Byrneu trebao izgledati<br />
svijet internetskog marketinga<br />
CHRISTOPHER PEACOCK FOR FORBES<br />
60<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
POPUT DJECE U SLASTIČARNICI<br />
GOOGLE JE NA AKVIZICIJE POTROŠIO VIŠE NEGO SVI NJEGOVI SUPARNICI<br />
ZAJEDNO. RANGIRALI SMO TE POSLOVE PREMA VAŽNOSTI ZA GOOGLEOV<br />
BIZNIS OGLAŠAVANJA<br />
CIJENA AKVIZICIJE<br />
= 100 MIL. USD<br />
= 1 MLRD. USD<br />
Applied Semantics<br />
DoubleClick<br />
Teracent<br />
AdMob<br />
Invite Media<br />
Admeld<br />
Wildfire Interactive<br />
YouTube<br />
ITA Software<br />
Next New Networks<br />
Channel Intelligence<br />
VAŽNOST ZA OGLAŠAVANJE<br />
Android<br />
Current Communications Group<br />
FeedBurner<br />
GrandCentral<br />
Like.com Zagat<br />
Global IP Solutions<br />
Aardvark<br />
PushLife DailyDeal<br />
BeatThatQuote.com<br />
Slide.com<br />
BumpTop<br />
On2<br />
Jambool<br />
Motorola Mobility<br />
Meebo<br />
Waze<br />
Nest<br />
Flutter<br />
Wavii FlexyCore<br />
Postini<br />
Quiksee<br />
Makani Power<br />
Boston Dynamics<br />
GODINA AKVIZICIJE<br />
brendova, dobro ilustrira snimanje u<br />
skromnoj obiteljskoj kući u Anaheim<br />
Hillsu jugoistočno od Los Angelesa. U<br />
dnevnoj sobi šesteročlana ekipa snima<br />
šestu epizodu programa Grace’s Faces<br />
za YouTube kanal “I love makeup”<br />
kompanije Bobbi Brown Cosmetics. U<br />
programu nastupa Grace Helbig, 28-<br />
godišnja zvijezda YouTubea čiji otkvačene<br />
prikaze svakodnevice na kanalu<br />
Daily Grace prati više od dva milijuna<br />
pretplatnika.<br />
U ovom programu Grace organizira<br />
makeover drugim zvijezdama YouTubea,<br />
dolazeći im u kuću. Danas je kod<br />
16-godišnje Rebecce Black koja je početkom<br />
2011. objavila svoj monotoni<br />
pop hit “Petak” i odmah se proslavila.<br />
“Petak” je te godine bio najgledaniji video<br />
na YouTubeu. Marc Reagan, art<br />
direktor u kompaniji Bobbi Brown, pokazuje<br />
Rebecci kako treba nanositi različite<br />
make up proizvode, dok uporno<br />
lajanje psa prognanog u garažu podcrtava<br />
autentičnost atmosfere. “Izgledaš<br />
kao anđeo”, pomalo ironično guguće<br />
Helbig upadajući u kadar.<br />
Za pridruženi show, Touching Your<br />
Stuff, Helbig kruži prostorijama otkrivajući<br />
stvari koje kući daju osobni pečat.<br />
“U ovom mediju možete na trenutak<br />
postati američki idol a da ne morte<br />
platiti 20 milijuna dolara”, kaže Reza<br />
Izad čiji Collective Digital Studio producira<br />
“I love makeup” i više od 200<br />
drugih kanala, među njima i “Annoying<br />
Orange” gdje naporni agrum saslušava<br />
drugo voće dok ga režu na kriške.<br />
Sve je to prilično luckasto, ali<br />
Grace’s Faces nipošto nije amaterski<br />
show. U njemu čak nema ni otvorenog<br />
reklamiranja. Bobbi Brown se nigdje<br />
ne spominje iako se u programu koristi<br />
njihova kozmetika. Pa ipak, u kompaniji<br />
su zadovoljni brojkom od 300<br />
tisuća pregleda u prvom tjednu i 70<br />
tisuća pretplatnika koje je kanal stekao<br />
u sljedeća dva tjedna. “Smatrali smo<br />
da humoristični program odgovara<br />
osobnosti našeg brenda i da će privući<br />
mlađu publiku”, kaže predsjednica<br />
kompanije Maureen Case. Oglašivači<br />
ne plaćaju YouTubeu prikazivanje ovakvih<br />
programa, ali plaćaju objavljivanje<br />
brojnih reklama koje privlače ljude da<br />
pogledaju show.<br />
Google će u konačnici pobijediti<br />
u ovoj utrci iz jednostavnog razloga:<br />
video oglasi učinkovitiji su od televizijskih<br />
spotova. Tako bar tvrdi šef investicija<br />
u Universal McCannu David Cohen<br />
na temelju više studija te agencije.<br />
“No oglašavanje na televiziji uigran je,<br />
dobro podmazani sustav”, dodaje Cohen.<br />
Google se može igrati s Pageovim<br />
pucnjevima na Mjesec, jednom čak<br />
možda i pogoditi, ali otkud novac za<br />
te bitke iz mašte? Podjednako uigran<br />
sustav digitalnog prikazivanja oglasa<br />
nešto je što Google doista zna napraviti.<br />
Samo je pitanje vremena kada će<br />
uspjeti.<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 61
FOTOGRAFIJA ERIC MILLETTE FOR FORBES<br />
62<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
RAT ZA<br />
MOBILNE<br />
NOVČANIKE<br />
PAYPAL VODI<br />
DVIJE ŽESTOKE<br />
BITKE - JEDNU<br />
ZA NADZOR NAD<br />
SVIM PLAĆANJIMA<br />
NA PLANETU,<br />
A DRUGU ZA<br />
UPRAVLJANJE<br />
VLASTITOM<br />
SUDBINOM<br />
PIŠE: STEVEN BERTONI<br />
PRIUSI NA ZAKRČENIM PROMETNICAMA<br />
SAN JOSEA i tog su siječanjskog poslijepodneva<br />
služili tek kao slalomska vrata za Davida Marcusa i<br />
njegov Porsche Panameru. Četrdesetjednogodišnji<br />
predsjednik PayPala neprestano je u žurbi otkako<br />
je prije 21 mjesec stao za kormilo kompanije. U brišućem<br />
letu proveo je tehnološki remont svog stroja<br />
za plaćanja, uveo niz novih proizvoda kako bi 143<br />
milijuna PayPalovih korisnika moglo plaćati putem<br />
mobitela i k tomu doživio da eBay postane metom<br />
preuzimanja (Carl Icahn je potiho stekao 2% udjela<br />
i krenuo u bitku punomoćima) dok vrijednost<br />
PayPala raste i ozbiljno prijeti premašiti vrijednost<br />
osnovnog biznisa roditeljske kompanije.<br />
Željni doživjeti djelić te nove magije, jurimo<br />
prema restoranu Birk’s u Silikonskoj dolini. Tu<br />
Marcus uključuje PayPalovu iPhone aplikaciju koja<br />
ga locira i omogućuje mu da prije obroka skenira<br />
bar kod, a potom na mobitelu prati kretanje računa<br />
u stvarnom vremenu. Cilj aplikacije je uvesti brzinu<br />
i jednostavnost online plaćanja u fizički shopping.<br />
“Ja je volim zvati Matricom”, kaže Marcus,<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 63
FORBES<br />
PAYPAL<br />
otkrivajući blagim naglaskom svoj<br />
francusko-švicarski odgoj.<br />
Matrica, međutim, nailazi na prepreku:<br />
restoran još nema najnoviju<br />
verziju programa pa nema ni bar koda<br />
koji bi se mogao skenirati prije obroka,<br />
kao ni onog na mobitelu. Marcus mora<br />
sam ukucati sedmeroznamenkasti<br />
kod, no konobar na kraju svejedno<br />
donosi račun bez koda. “Izazov nije<br />
samo usavršiti tehnologiju, nego<br />
i navesti trgovce da je razumiju”,<br />
komentira Marcus, nastojeći prikriti<br />
frustriranost. Čekamo. Deset<br />
minuta kasnije konobar se vraća<br />
s kodom, Marcus ga unosi u mobitel<br />
i plaća račun preko iPhona.<br />
Završni uzdah: “Kada stvar stvarno<br />
radi, nema čekanja.”<br />
Prepreke i čekanja su luksuz koji<br />
si Marcus i PayPal ne mogu priuštiti.<br />
Novac prelazi na mobilne uređaje i<br />
u jeku je utrka za nadzor nad protokom<br />
bitova i gotovine kroz milijarde<br />
pametnih telefona i milijune online i<br />
fizičkih lokacija.<br />
Istraživačka tvrtka Gartner procjenjuje<br />
da će mobilna plaćanja, lani<br />
vrijedna 235 milijardi dolara, do 2017.<br />
premašiti 720 milijardi godišnje. Mogući<br />
plijen je golem: maloprodajne<br />
transakcije čovječanstva vrijedile su<br />
u 2013. ukupno 15 tisuća milijardi dolara.<br />
Tko god stekne nadzor<br />
nad novim digitalnim<br />
ekosustavom požnjet<br />
će milijarde u<br />
obliku naknada za<br />
obradu transakcija,<br />
steći ogromne<br />
količine korisničkih<br />
podataka i<br />
kontrolu nad<br />
onom vrstom<br />
ciljanih oglasa<br />
od koje marketingašima<br />
rastu<br />
zazubice. Za titulu<br />
vašeg digitalnog<br />
novčanika natječu se<br />
divovi poput Applea,<br />
Amazona, Googlea, Vise<br />
i MasterCarda, kao i nekoliko<br />
financijski snažno poduprtih<br />
JE LI ZA PAYPAL<br />
I EBAY NAJBOLJI<br />
RAZLAZ?<br />
KAO O SVIM DRUGIM VEZAMA, I O<br />
OVOJ SVATKO IMA MIŠLJENJE<br />
Ebay je<br />
unaprijedio PayPal<br />
i ubrzao njegov<br />
uspjeh, omogućivši<br />
mu agresivniji,<br />
hrabriji nastup te<br />
preuzimanje većih<br />
rizika nego što<br />
bi to mogao kao<br />
zasebna kompanija.<br />
JOHN DONAHOE<br />
PayPal<br />
je dragulj,<br />
a eBay mu<br />
umanjuje<br />
vrijednost.<br />
CARL ICAHN<br />
Nije logično<br />
da globalni<br />
sustav<br />
plaćanja<br />
bude<br />
podružnica<br />
online tržnice,<br />
otprilike kao<br />
kada bi Visa<br />
bila u vlasništvu<br />
Targeta.<br />
ELON MUSK<br />
Ima načina<br />
da PayPal<br />
postane najveća<br />
financijska<br />
kompanija na<br />
svijetu, samo<br />
kada bi smio<br />
slijediti vlastiti<br />
put.<br />
DAVID SACKS<br />
U ovoj<br />
konfiguraciji<br />
rastemo brže nego<br />
što bismo rasli u<br />
ijednoj drugoj.<br />
DAVID MARCUS<br />
ZDESNA ODOZGO U SMJERU KAZALJKI: SCOTT EELLS/BLOOMBERG; DAVID PAUL MORRIS/BLOOMBERG;<br />
ERIC MILLETTE; SIMON DAWSON/BLOOMBERG; DAVID PAUL MORRIS/BLOOMBERG<br />
<strong>64</strong><br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
startupa, uključujući Square iza kojega<br />
stoji osnivač Twittera, milijarder<br />
Jack Dorsey.<br />
U samom središtu tih zbivanja nalazi<br />
se PayPal, već poodraslo dijete<br />
prethodnog dot-com buma koje remeti<br />
odnose u svojoj matičnoj kompaniji<br />
baš kao što se nada poremetiti globalni<br />
bankarski sustav. PayPal je prošle godine<br />
u 193 zemlje prebacio 180 milijardi<br />
dolara u 26 valuta, a prihod mu se povećao<br />
za 20%, na 6,6 milijardi dolara.<br />
To čini 41% ukupnog prihoda, a potom<br />
i 36% dobiti eBaya. Zapravo je pogrešno<br />
eBay i dalje zvati online tržnicom<br />
jer najmanje polovica njegove tržišne<br />
kapitalizacije (70 milijardi dolara) sada<br />
otpada na PayPal, a možda i puno<br />
više, smatraju mnogi. PayPal je inače<br />
kupljen 2002. godine za 1,5 milijardi<br />
dolara, što su svi smatrali nečuveno<br />
visokom cijenom.<br />
“Da ga sada ponudite na burzi, ostvarili<br />
biste golemu premiju na rast”, kaže<br />
Icahn, koji zahtijeva prodaju ili izdvajanje<br />
PayPala. Još je izravniji Elon Musk,<br />
svestrani milijarder iz Tesle i SpaceX-a<br />
koji je prve milijarde stekao kao PayPalov<br />
suosnivač: “Nije logično da globalni<br />
sustav plaćanja bude podružnica online<br />
tržnice, otprilike kao kada bi Visa<br />
bila u vlasništvu Targeta.” PayPal će,<br />
dodaje Musk, “postati žrtvom Amazon<br />
Paymentsa i drugih, poput Applea<br />
i startupa, ostane li dio eBaya.” Ovakve<br />
izjave daju toj grozničavoj utrci još<br />
jednu dimenziju: konačni pobjednik<br />
rata za mobilna plaćanja vjerojatno će<br />
prethodno osvojiti PayPal.<br />
TO ŠTO SE EBAY, JEDAN OD najinovativnijih<br />
start-upa uopće, našao<br />
u položaju uzdrmanog diva, nije bez<br />
povijesne podloge. PayPalovi osnivači<br />
na temelju dosadašnjih uspjeha imaju<br />
puno pravo na titulu najpoduzetnijeg<br />
osnivačkog tima u povijesti. Elona Muska<br />
(Tesla, SpaceX) od samog početka<br />
prate Peter Thiel (Facebook, Palantir)<br />
i Max Levchin (Yelp, Slide), u misiji<br />
sličnoj ovome što 15 godina kasnije pokušava<br />
postići bitcoin - stvoriti elektroničku<br />
valutu neovisnu o vladama<br />
i središnjim bankama. Ubrzo im se<br />
pridružuju Reid Hofman (LinkedIn),<br />
David Sacks (Yammer), Jeremy Stoppelman<br />
(Yelp) te Chad Hurley i Steve<br />
Chen (YouTube), pa sada u Silicijskoj<br />
dolini gotovo i nema važnijeg start-upa<br />
bez neke veze s “PayPal mafijom”.<br />
Prvi veliki uspjeh postigli su shvativši<br />
kako slati dolare s jednog na drugi<br />
Palm Pilot, a kasnije i kako prebacivati<br />
gotovinu putem elektroničke pošte. Poput<br />
kartičarskih tvrtki, PayPal je prodavačima<br />
naplaćivao naknadu od oko 3%<br />
vrijednosti transakcije, no osnivači su<br />
shvatili kako ostvariti pristojnu dobit<br />
od obrade golemog broja sitnih novčanih<br />
transakcija a da tih 3% ne moraju<br />
odmah prosljeđivati bankama izdavateljima<br />
kartica: poticali su korisnike<br />
na otvaranje tekućih računa za ovakva<br />
plaćanja. Izravna veza s bankovnim<br />
“DA STE MOGLI<br />
BIRATI IZMEĐU<br />
GOOGLEA I PAYPALA,<br />
ODABRALI BISTE<br />
GOOGLE”<br />
računom i danas je njihova prednost u<br />
odnosu na Amazon, Google i Square.<br />
Brzina, praktičnost i sigurnost donijeli<br />
su PayPalu popularnost kod sitnih<br />
trgovaca na eBayu i servis je do kraja<br />
2000. stekao više od tri milijuna korisnika.<br />
Na inicijalnoj javnoj ponudi,<br />
jednoj od prvih nakon napada 11. rujna,<br />
vrijednost dionice PayPala u prvom je<br />
danu trgovanja skočila za 50%. Ni godinu<br />
dana kasnije eBay je kupio PayPal<br />
za 1,5 milijardi dolara. Članovi PayPalova<br />
izvornog tima pričekali su da im<br />
isteknu ugovori, a onda su masovno<br />
otišli. Dotad je već i eBay napustila većina<br />
osnivača.<br />
“U eBayu se radilo potpuno drukčije:<br />
sastančenja, PowerPoint prezentacije,<br />
rad po odborima, usporeno odlučivanje…”<br />
kaže CEO CapLinkeda Eric<br />
Jackson, koji je u doba tranzicije bio<br />
potpredsjednik marketinga u PayPalu<br />
i kasnije napisao knjigu “The PayPal<br />
Wars”. Programerski odjel s vremenom<br />
se pretvorio u devet odvojenih jedinica<br />
koje su se stalno sukobljavale oko resursa<br />
i često stvarale suvišne proizvode<br />
(stranice za logiranje, obrasci za prijavu,<br />
stranice za odjavu). Programeri širom<br />
svijeta izrađivali su djeliće kodova<br />
ne znajući ništa o konačnom proizvodu,<br />
niti ih je on zanimao. “Jednostavno<br />
su otkrivali toplu vodu”, kaže PayPalov<br />
šef proizvodnje Hill Ferguson. “Sve<br />
tehničke promjene trebalo je napraviti<br />
30 puta na 30 različitih načina, što je<br />
zapanjujuće razbacivanje. Dodavanje<br />
novog servera trajalo je dva mjeseca<br />
umjesto nekoliko dana, a za promjenu<br />
teksta na početnoj stranici morali ste<br />
potrošiti 70 dana.”<br />
“Puno sjajnih tehnoloških<br />
stručnjaka otišlo je još u vrijeme<br />
starog formata”, kaže Marcus.<br />
“Da ste tada mogli birati<br />
između Googlea i PayPala, odabrali<br />
biste Google.”<br />
Dizajn sajta bio je nezgrapan<br />
(posjetitelje je na naslovnici godinama<br />
dočekivala jedna te ista<br />
fotografija poljupca, napokon<br />
uklonjena prije dvije godine), a<br />
usluga korisnicima tako loša da<br />
internet vrvi stranicama posvećenim<br />
isključivo kritiziranju te usluge.<br />
“Proizvode namijenjene korisnicima i<br />
prodavačima moramo osuvremeniti i<br />
osvježiti”, kaže CEO eBaya John Donahoe.<br />
I Donahoe i nekadašnji šef PayPala<br />
Scott Thompson smatraju globalni rast<br />
kompanije većim adutom od jurnjave<br />
za inovativnim proizvodima start-upa<br />
poput Squarea. “Biste li radije imali sustav<br />
plaćanja koji funkcionira u globalnim<br />
razmjerima ili se preusmjerili na<br />
domaći sustav i priključke za iPhone<br />
namijenjene sitnim, većinom offline trgovcima?”,<br />
pita Thompson. “Da, teško<br />
je reći. Odgovor ćemo saznati tek kad<br />
se za deset godina osvrnemo unatrag.”<br />
PayPal je pod Thompsonovim vodstvom<br />
više nego udvostručio prihode, s<br />
1,9 na 4,4 milijarde dolara.<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 65
FORBES<br />
PAYPAL<br />
Za Icahna, međutim, PayPal je samo<br />
iskoristio povoljan trend. “Mislim da<br />
eBay nije dobro vođena kompanija.<br />
Dovoljno je usporediti ih s Amazonom.<br />
U povoljnim uvjetima svatko<br />
izgleda dobro, no PayPal je dragulj, a<br />
eBay mu umanjuje vrijednost.” Dionica<br />
eBaya skočila je za 80% otkako<br />
je u ožujku 2008. za kormilo stao Donahoe,<br />
no vrijednost Amazona u tom<br />
je razdoblju narasla za 400%, a Vise i<br />
MasterCarda za po 245%.<br />
Širenje Icahnova feuda na eBay<br />
dodatna je komplikacija za PayPal<br />
usred rata s najopasnijim tehnološkim<br />
divovima. Google je gotovo milijardi<br />
korisnika Androida ponudio<br />
svoj proizvod za mobilno plaćanje, a<br />
sporazum s MasterCardom donio mu<br />
je pristup milijunima maloprodajnih<br />
mjesta. Apple za pokuse koristi svoje<br />
dućane i smatra kako će navesti gotovo<br />
600 milijuna korisnika iTunesa da<br />
se uslugom počnu koristiti offline. K<br />
tomu je iPhone 5S opremljen čitačem<br />
otiska prsta koji bi trebao zamijeniti<br />
potpis na kreditnoj kartici.<br />
Amazon je upravo objavio da razvija<br />
sustav plaćanja kako bi 230 milijuna<br />
korisnika Kindlea mogli tim putem<br />
jedni drugima slati novac i plaćati u<br />
dućanima.<br />
Ono što najviše frustrira PayPal je<br />
uspon Squarea: bez ijedne prednosti<br />
tehnoloških divova, Square je od same<br />
nule uspio razviti platformu koja<br />
bi mogla postati standard u mobilnom<br />
plaćanju. “Šokiralo me što PayPal još<br />
nije razvio nešto slično”, kaže Marcus<br />
koji je prije dvije godine postao predsjednik<br />
PayPal divizije. Nekadašnji<br />
šef operative David Sacks kaže: “Ima<br />
načina da PayPal postane najveća financijska<br />
kompanija na svijetu, samo<br />
kada bi smio slijediti vlastiti put.” No<br />
najprije se mora sabrati i zauzeti jedinstveni<br />
stav.<br />
U SREDIŠTU OVOG VRTLOGA<br />
stoji čovjek koji je u PayPal dospio<br />
gotovo slučajno. Do kolovoza 2010.<br />
David Marcus je bio serijski poduzetnik<br />
koji nikada nije upravljao s više<br />
od 250 ljudi. Posrećilo mu se tek iz<br />
treće, s tvrtkom za mobilna plaćanja<br />
po imenu Zong koju je PayPal kupio<br />
za 240 milijuna dolara u kešu. Marcus<br />
nakon toga više nije morao raditi<br />
(potvrđuje da je imao “veliki udio” u<br />
Zongu). No Thompson, svjestan rupe<br />
u proizvodnji, ponudio mu je vođenje<br />
mobilnog odjela u PayPalu. Taj ga je<br />
izazov privukao.<br />
Rođen u Parizu i odrastao u bogatoj<br />
obitelji u Ženevi (djed je bio uspješan<br />
poduzetnik), Marcus je već u osmoj<br />
godini bio računalni geek, a poslije je<br />
na svom Macu 512K programirao igre.<br />
Studirao je na Sveučilištu u Ženevi, ali<br />
je propast jednog očevog deviznog<br />
posla nakon pada Berlinskog zida financijski<br />
ugrozila obitelj. “Bilo je to za<br />
nas užasno razdoblje”, kaže Marcus.<br />
Napustio je studij i zaposlio se u banci<br />
kako bi pomogao obitelji. Danas to<br />
smatra “vjerojatno najboljom stvari”<br />
koja mu se dogodila. Radeći u banci,<br />
shvatio je, naime, da je stvaranje kompanija<br />
daleko bolji posao.<br />
Kada je Švicarska deregulirala svoje<br />
tržište telekomunikacijskih usluga,<br />
Marcus je osnovao vlastitu telefonsku<br />
tvrtku. Razvio ju je u trećeg po veličini<br />
operatera fiksne telefonije u zemlji i<br />
2000. prodao World Accessu iz Atlante<br />
za oko 50 milijuna dolara u dionicama.<br />
Imao je 27 godina i 10 milijuna dolara -<br />
na papiru. No onda je internetski balon<br />
eksplodirao, odnoseći i World Access i<br />
Marcusove dionice.<br />
TKO SE SVE BORI ZA VAŠ MOBILNI NOVČANIK?<br />
U IGRI SU MILIJARDE DOLARA U OBLIKU MALOPRODAJNIH NAKNADA.<br />
KARTIČARI NE MOGU IZGUBITI, ALI TKO BI JOŠ MOGAO IZAĆI KAO POBJEDNIK?<br />
PAYPAL<br />
AMAZON<br />
SQUARE<br />
APPLE<br />
GOOGLE<br />
VISA<br />
MASTERCARD<br />
PLUS: Nakon<br />
kreditnih kartica,<br />
prvi izbor za<br />
online plaćanja<br />
u 193 države i 26<br />
valuta. Igra i na<br />
tekuće račune.<br />
MINUS: Ovisan o<br />
tuđem hardveru.<br />
Nije baš posvuda<br />
omiljeni brend.<br />
Izgledi za<br />
svjetsku dominaciju:<br />
5-1<br />
PLUS: 230<br />
milijuna aktivnih<br />
korisničkih<br />
računa. Vodeća<br />
online trgovina.<br />
Golema zaliha<br />
podataka. Jeff<br />
Bezos.<br />
MINUS: Ljudi iz<br />
maloprodaje<br />
baš i ne vole<br />
Amazon. Nema<br />
odgovarajućeg<br />
proizvoda, a ne<br />
postoji ni Amazonphone<br />
- zasad.<br />
Izgledi: 8-1<br />
PLUS: Aplikacija<br />
za online plaćanja<br />
zgodna za trgovce<br />
na malo. Rast<br />
brzinom startupa.<br />
Jack Dorsey kao<br />
faktor privlačnosti<br />
za hipstere.<br />
MINUS: Nema<br />
ih online. Nisu<br />
globalna kompanija.<br />
Raspolažu<br />
ograničenim kapitalom.<br />
Aplikacija<br />
nekompatibilna<br />
s postojećim<br />
blagajnama.<br />
Izgledi: 12-1<br />
PLUS: Podaci<br />
o 600 milijuna<br />
kreditnih kartica.<br />
iPhone 5 s<br />
čitačem otiska<br />
prsta. Odani fanovi.<br />
Ne konkuriraju<br />
maloprodajama.<br />
MINUS: Zasad<br />
bez proizvoda za<br />
online plaćanja.<br />
Vjerojatno nikada<br />
na Androidu.<br />
Nestručni za<br />
pružanje financijskih<br />
usluga.<br />
Izgledi: 6-1<br />
PLUS: Milijarda<br />
Android telefona.<br />
Veliki partner.<br />
Dubok džep.<br />
MINUS: Ikad<br />
čuli za Google<br />
novčanik? (To<br />
smo i mislili.) U<br />
stvarnom svijetu<br />
neupotrebljivi<br />
iOS. Plaćanja<br />
im nisu osnovni<br />
biznis (ali nisu ni<br />
robotski auti)<br />
Izgledi: 7-1<br />
PLUS: Najveća<br />
mreža - 4,4<br />
tisuće milijardi<br />
dolara<br />
potrošenih preko<br />
njihove kartice<br />
i 74,2 milijarde<br />
transakcija obavljenih<br />
u 2013.<br />
MINUS: Nisu na<br />
izravnoj vezi s<br />
potrošačem.<br />
Moraju raditi<br />
preko banaka.<br />
Njihov v.me je<br />
PayPalov klon.<br />
Izgledi: 4-5<br />
PLUS:<br />
Samoproglašena<br />
najbrža mreža - tri<br />
tisuće potrošenih<br />
milijardi dolara<br />
i 45,5 milijardi<br />
transakcija.<br />
MINUS: Vidi pod<br />
Visa, a manji su od<br />
Vise.<br />
Izgledi:<br />
podjednaki<br />
66<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
PRAVO VRIJEME ZA KUPNJU?<br />
EBAY JE HIBRID MALOPRODAJE I ONLINE PLAĆANJA. WALL STREET NE MOŽE ODLUČITI ŠTO DA MISLI<br />
CIJENA DIONICE (31. OŽUJKA 2008. = 100)<br />
AMAZON.COM<br />
VISA<br />
MASTERCARD<br />
PRIHOD (U MLRD. USD)<br />
EBAY<br />
EBAY INC.<br />
PAYPAL<br />
IZVOR: INTERACTIVE DATA VIA FACTSET RESEARCH SYSTEMS<br />
Marcus je prekrižio taj gubitak i<br />
pokrenuo Echovox, tvrtku koja je<br />
izrađivala mobitelski softver za prepoznavanje<br />
glasa (nešto kao Siri za<br />
starinske Nokije). Stvar je propala pa<br />
se kompanija preusmjerila na tekstualni<br />
marketing: vodili su sustav glasanja<br />
za europsku inačicu Američkog<br />
idola. U to je vrijeme pametne telefone<br />
osvajala Zynga i druge kompanije<br />
za društveni gaming, no ljudima se<br />
nije dalo ukucavati podatke o kreditnoj<br />
kartici kako bi za manje od dolara<br />
kupili farmvillesku kravu. Marcus je<br />
kao spinoff Echovoxa pokrenuo Zong,<br />
tvrtku čiji je proizvod omogućavao<br />
da se sitna plaćanja obavljaju preko<br />
mobitelskog računa. U travnju 2008.<br />
preselio je cijelu obitelj u okolicu San<br />
Francisca i nastavio graditi taj biznis.<br />
Tri godine kasnije prodao ga je PayPalu<br />
i iznenada se našao na čelu odjela<br />
za mobilne proizvode.<br />
Već prvog dana odlučio je napasti<br />
Square: novi proizvod, danas poznat<br />
kao PayPal Here, omogućit će malim<br />
trgovcima primanje kreditnih kartica<br />
preko mobitela ili tableta. “Iskreno<br />
govoreći, to je vjerojatno bio prvi značajan<br />
proizvod što ga je PayPal lansirao<br />
nakon više godina”, kaže Marcus.<br />
Otprilike u to vrijeme Thompson<br />
je otišao voditi Yahoo (kratka epizoda<br />
trajala je samo toliko koliko im je trebalo<br />
da mu u životopisu pronađu lažni<br />
znanstveni stupanj iz računarstva).<br />
Šef eBaya Donahoe tri je mjeseca<br />
tražio zamjenu. “Ni na trenutak nisam<br />
pomislio da bi mi mogli ponuditi taj<br />
posao”, kaže Marcus, no Donahoe je na<br />
kraju učinio baš to. “Prelazak na mobilne<br />
platforme postajao je sve važniji”,<br />
kaže. “Trebao nam je netko doista vješt<br />
u stvaranju proizvoda, s instinktom za<br />
želje korisnika.”<br />
Marcus je oklijevao. “U start-upu se<br />
naradiš kao konj, ali o svojem vremenu<br />
odlučuješ sam. Ovdje bi mi svaka<br />
“POBJEDNIK<br />
RATA ZA MOBILNA<br />
PLAĆANJA PRVO<br />
ĆE VJEROJATNO<br />
OSVOJITI PAYPAL”<br />
minuta bila uređena rasporedom. Više<br />
bih putovao i manje viđao suprugu<br />
i djecu. Pitao sam se je li to ono što<br />
stvarno želim.” Donahoe i Marcus te<br />
su večeri izašli na piće kako bi porazgovarali<br />
o ponudi. Piće se pretvorilo<br />
u večeru, pa u još nekoliko rundi pića<br />
dok je Donahoe nagovarao Marcusa<br />
da prihvati vođenje PayPala. Marcus<br />
je rekao kako bi u tom slučaju tražio<br />
slobodne ruke da pretumba cijelu tvrtku.<br />
Donahoe je odvratio kako bi posao<br />
ponudio nekome staromodnijem da je<br />
htio zadržati status quo.<br />
I tako sad Marcus provodi “nevidljivi<br />
preokret” dok PayPalu prihodi još<br />
snažno rastu. Ukinuo je devetosilosni<br />
sustav prosijavanja podataka i uveo jedinstveni,<br />
prilagodljiviji komplet softverskih<br />
alata. PayPalovi programeri<br />
raspoređeni su u male timove i rade<br />
na jednom proizvodu od početka do<br />
kraja. Kompanija je pridobila i nekolicinu<br />
tehnoloških genijalaca iz<br />
Netflixa, Googlea, Amazona i<br />
Boxa, istodobno otpustivši trećinu<br />
svojih inženjera.<br />
Što je najvažnije, Marcus je<br />
vratio PayPal njegovim korijenima,<br />
potrošivši gotovo milijardu<br />
dolara na kupnju start-up projekata<br />
kako bi pokrio sve slabe<br />
točke kompanije. Istodobno je<br />
na najviše položaje doveo iskusne<br />
poduzetnike koji su, kao i<br />
on, u PayPal većinom došli u<br />
sklopu akvizicija. “Neobično je<br />
da šef korporativne strategije ovakve<br />
multinacionalke bude Rus bez diplome<br />
poslovnog studija, koji k tomu uopće<br />
ne vjeruje u strategiju”, kaže Stan<br />
Chudnovsky čiju je tvrtku za obradu<br />
podataka, IronPearl, PayPal kupio<br />
prošloga proljeća.<br />
“U 2013. smo lansirali 28 proizvoda,<br />
a godinu prije zapravo nijedan”, kaže<br />
šef proizvodnje Hill Ferguson, koji je<br />
sudjelovao i u stvaranju Zonga. Marcusovo<br />
uže područje - mobilno plaćanje<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 67
FORBES<br />
PAYPAL<br />
- prošle je godine donijelo 27 milijardi<br />
dolara, u usporedbi sa 750 milijuna<br />
2010. godine.<br />
Novi, okretniji PayPal sad ima jednostavnu,<br />
ali upravo kolosalnu zadaću:<br />
pozicionirati se u središte svake novčane<br />
transakcije, bilo gdje na svijetu. Na<br />
bilo kojoj platformi. Fizičke ili online,<br />
svejedno.<br />
“Da nas nema, bi li to stvorilo nenadoknadivu<br />
prazninu u ljudskim<br />
životima? To je pitanje koje si mora<br />
postavljati svaka kompanija. Ja želim<br />
da PayPal bude takva kompanija”, kaže<br />
Marcus. “Malo je takvih u tehnološkom<br />
sektoru. Google i Apple, i to je<br />
uglavnom to.” Na njegovu žalost, oni su<br />
mu i najveći konkurenti.<br />
S druge strane, PayPal je velikan<br />
internetskih transakcija. Kupnja<br />
start-upa Braintree za koji je Marcus<br />
u prosincu platio 800 milijuna<br />
dolara, pomoći će u obrani tog teritorija:<br />
softver za plaćanje jednim<br />
klikom, ugrađen u stranice popularnih<br />
servisa kao što su Uber, Fab.<br />
com i HotelTonight, može se lako<br />
i jeftino ubaciti u bilo koju mobilnu<br />
aplikaciju. Neki od ostalih takmaca<br />
odmakli su, međutim, u osvajanju<br />
stvarnih dućana, a kako stari sustav<br />
plaćanja gotovinom i karticama odgovara<br />
i kupcima i prodavačima, za<br />
promjenu njihovih navika potrebni su<br />
veliki poticaji, osobito ako novi sustav<br />
nije već ugrađen u korisnikov mobilni<br />
uređaj.<br />
PayPal se fokusira na prodavače, dodjeljujući<br />
licence za ugradnju svog softvera<br />
u uređaje za naplatu u dućanima.<br />
Zasad pokrivaju milijun maloprodajnih<br />
mjesta. Home Depot, Foot Locker,<br />
Toys “R” Us, Jamba Juice i Dollar General<br />
omogućuju mobilno plaćanje putem<br />
PayPala. Za ostalo će se pobrinuti<br />
sami prodavači, smišljajući najbolje<br />
načine da navedu kupce na plaćanje<br />
preko mobitela, nada se Marcus.<br />
Neki od mogućih načina su hands-free<br />
plaćanje i plaćanje preko reda,<br />
personalizirani kuponi i instant-krediti.<br />
Različitim dućanima odgovaraju<br />
različita rješenja i Marcus ne pokušava<br />
stvoriti jedinstveni model. Kao što su<br />
“NI NA<br />
TRENUTAK NISAM<br />
POMISLIO DA BI MI<br />
MOGLI PONUDITI<br />
TAJ POSAO.”<br />
Apple i Google učinili s aplikacijama,<br />
Marcus želi stvoriti operativni sustav<br />
za mobilno plaćanje izgrađujući<br />
osnovnu mrežu, programe i hardver<br />
koji će trgovcima i autorima softvera<br />
omogućiti stvaranje proizvoda. “Iskustvo<br />
mora biti jednako današnjem online<br />
kupovanju: brzo dobivate ono što<br />
želite i idete dalje”, kaže Marcus. “K<br />
tomu, trgovac će znati više o vama, a<br />
to će poboljšati vaše iskustvo.”<br />
Kako to mobilno iskustvo funkcionira<br />
- osobito preko PayPala - lako se<br />
može provjeriti u svakom Starbucksu.<br />
U lancu kafića kažu da 10 milijuna<br />
njihovih mušterija plaća preko<br />
mobitela, koristeći i PayPal i Square<br />
aplikaciju, što čini oko pet milijuna<br />
mobilnih transakcija tjedno. Aplikacija<br />
omogućuje da polažete novac na<br />
svoj Starbucks račun, plaćate telefonski<br />
i automatski skupljate nagradne<br />
bodove. Učestalija primjena donosi<br />
više pogodnosti - besplatna hrana, besplatna<br />
dotakanja, besplatna digitalna<br />
glazba. Omogućuje vam i da locirate<br />
otvorene lokale u blizini, pretražujete<br />
jelovnik ili platite piće prijatelju. Nije<br />
to aplikacija koja će vam iz korijena<br />
promijeniti život, no pruža vam više<br />
udobnosti, više informacija i veću<br />
uštedu - dovoljno, nada se PayPal, da<br />
ostane u vašem novčaniku.<br />
Što se tiče hardvera, Marcus će ove<br />
godine lansirati Beacon (ne treba ga<br />
brkati s Appleovim iBeaconom), jeftini<br />
bluetooth odašiljač veličine omota za<br />
šibice koji povezuje pametne telefone<br />
s naplatnim sustavom u trgovini. U<br />
kompletu s novom PayPalovom aplikacijom<br />
za mobilno plaćanje, Beacon<br />
će vam omogućiti plaćanja preko kartice<br />
ili bankovnog računa, korištenje<br />
kupona i skupljanje raznih bodova za<br />
vjernost a da ne morate ni vaditi mobitel<br />
iz džepa.<br />
No, kulturalna pitanja ostaju neriješena.<br />
Duboko u duši eBay je i dalje<br />
sumnjičav prema PayPalu dok Donahoe<br />
tvrdi da je povezanost s eBayem<br />
omogućila kompaniji agresivniji nastup.<br />
Čak ako stari mentalitet i ostaje,<br />
prirodna se sinergija gubi: od 180 milijardi<br />
dolara koliko su lani vrijedile online<br />
transakcije preko PayPala, samo<br />
30% odnosi se na plaćanja na eBayu,<br />
u usporedbi s 51% iz 2008. godine.<br />
“Ovdje je riječ o kompaniji s 13 tisuća<br />
zaposlenih u kojoj mijenjamo sve i<br />
stvaramo potpuno novu kulturu”,<br />
kaže Marcus. “To je doista brutalno,<br />
a u velikim se kompanijama<br />
uvijek nađe netko tko će iznijeti<br />
razloge da se nešto ne učini. Taj<br />
nagon za samoodržanjem doista<br />
frustrira.”<br />
Upravo taj osjećaj - uz izglede<br />
za preusmjeravanje oslobođene<br />
vrijednosti u vlastiti džep - pogoni<br />
Icahna. Ne misli on da bi PayPal<br />
morao biti samostalna kompanija,<br />
već tvrdi da bi mu bilo draže kada<br />
ni eBay prodao PayPal nekom prirodnijem<br />
partneru, recimo Visi. “Neki<br />
drugi div iz tog svemira platio bi golemu<br />
premiju za PayPal.”<br />
Musk, Sacks i još neki nekadašnji<br />
PayPalovi ljudi radije bi ga vidjeli kao<br />
samostalnu kompaniju. Tvrde da bi mu<br />
tako vrijednost s vremenom dostigla<br />
100 milijardi dolara (u usporedbi oko<br />
40 milijardi koliko sada vrijedi). “Ili će<br />
uvenuti, ili će se izdvojiti”, kaže Musk.<br />
“To vidi i Carl Icahn, a on baš nije tehnološki<br />
znalac.”<br />
Musk je u pravu. Zloglasni ludit<br />
Icahn možda ne zna kako funkcionira<br />
PayPal - pa o njemu govori općenito, u<br />
maniri osobe koja još uvijek ne koristi<br />
e-mail - ali sluti potencijal. Stoga za<br />
PayPal nije najvažnije hoće li Icahn<br />
postići izdvajanje kompanije. Puno je<br />
važnije hoće li ljudi poput Icahna s vremenom<br />
početi koristiti PayPal.<br />
68<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
LIDERI<br />
KRETANJE BOGATSTVA I MOCI ´<br />
FINANCIJERI OI<br />
IGRE TEŠKE 50 MILIJARDI USD<br />
Olimpijske igre u Sočiju bile su najskuplje dosad.<br />
Ova devetorica oligarha dobila su velike građevinske<br />
poslove preko veza u državnom vrhu i sada svode<br />
račune. Prekoračenja troškova su golema<br />
VLADIMIR POTANJIN<br />
predsjednik, Interros<br />
Neto vrijednost:<br />
12,6 mlrd. USD<br />
SOČI<br />
●<br />
Snažno se zalagao za Igre u<br />
Sočiju i u njih uložio<br />
2,5 milijardi dolara.<br />
OLIMPIJSKO SVEUČILIŠTE<br />
Cijena: 420 mil. USD<br />
ALPSKI CENTAR ROSA<br />
KHUTOR<br />
Cijena: 2,5 mlrd. USD<br />
ARKADIJ ROTENBERG<br />
predsjednik odbora,<br />
SMP banka<br />
Neto vrijednost: 4 mlrd. USD<br />
Putinov džudo partner<br />
iz mladosti sklopio je s<br />
državom ugovore vrijedne<br />
7,4 milijarde dolara.<br />
PLINOVOD DZHUBGA-SOČI<br />
Cijena: 940 milijuna USD<br />
TERMOELEKTRANA ADLER<br />
Cijena: 855 milijuna USD<br />
STAZA ZA FORMULU 1<br />
Cijena: 365 milijuna USD<br />
OLEG DERIPASKA<br />
predsjednik odbora, Basic Element<br />
Neto vrijednost: 6,5 milijardi USD<br />
S državom sklopio ugovore<br />
vrijedne 1,7 milijardi USD, no<br />
sada je tuži zbog lošeg planiranja i<br />
nedostatka lučkih objekata.<br />
TERETNA LUKA SOČI IMERETI<br />
Cijena: 185 milijuna USD<br />
GLAVNO OLIMPIJSKO SELO<br />
Cijena: 700 milijuna USD<br />
MEĐUNARODNA ZRAČNA<br />
LUKA SOČI<br />
Cijena: 715 milijuna USD<br />
●<br />
ADLER<br />
● ● ●<br />
●<br />
●<br />
70 FORBES OŽUJAK, 2014
VAGIT ALEKPEROV<br />
predsjednik, Lukoil<br />
Neto vrijednost:<br />
13,3 milijarde USD<br />
Njegova kompanija<br />
potrošila je samo 15<br />
milijuna dolara, ali i<br />
ispunila rokove, izbjegla<br />
skandale i napuhavanje<br />
troškova.<br />
KRASNOPOLJANSKA<br />
HIDROENERGETSKA<br />
STANICA<br />
Cijena: 15 milijuna USD<br />
ALIŠER USMANOV<br />
CEO, Gaz PromInvest<br />
Holding; najveći dioničar<br />
MegaFona<br />
Neto vrijednost: 18,5<br />
milijardi USD<br />
MegaFon je Olimpijske<br />
igre sponzorirao sa 130<br />
milijuna dolara, a puno je<br />
uložio i u telekomunikacijsku<br />
infrastrukturu.<br />
IZGRADNJA MEGAFONOVE<br />
TELEKOMUNIKACIJSKE<br />
MREŽE<br />
Cijena: 95 milijuna USD<br />
●<br />
ESTO-SADOK<br />
●<br />
GENADIJ TIMČENKO<br />
član odbora, Novatek<br />
Neto vrijednost:<br />
15 milijardi USD<br />
KRASNAJA<br />
POLJANA<br />
Njegova građevinska<br />
kompanija SK Most dobila<br />
je 1,8 milijardi dolara<br />
vrijedne poslove<br />
na trasi željezničke<br />
pruge Adler-Alpika.<br />
ADLER-ALPIKA - PRUGA I<br />
ŽELJEZNIČKE USLUGE<br />
Cijena: 8,7 milijardi USD<br />
NAJSKUPLJE<br />
OLIMPIJSKE IGRE<br />
Trošak zemlje domaćina:<br />
ukupni iznos usklađen s<br />
inflacijom, u mlrd. USD<br />
$51<br />
$47<br />
VIKTOR<br />
VEKSELBERG<br />
predsjednik odbora,<br />
grupacija Renova<br />
Neto vrijednost:<br />
17,1 milijarda USD<br />
ISKANDER MAHMUDOV<br />
predsjednik, Ural Mining &<br />
Metallurgical Co.<br />
Neto vrijednost:<br />
6,1 milijarda USD<br />
ANDREI BOKAREV<br />
član odbora, UMMC<br />
Neto vrijednost:<br />
1,5 milijardi USD<br />
Dvojac je u početku tvrdio da<br />
će izgradnja hokejske arene<br />
koštati 60 milijuna USD.<br />
ARENA ŠAJBA<br />
CIJENA: 105 milijuna USD<br />
SOČI, RUSIJA, ZIMSKE OI 2014.<br />
PEKING, KINA, LJETNE OI 2008.<br />
NAGANO, JAPAN, ZIMSKE OI 1998.<br />
BARCELONA, ŠPANJOLSKA, LJETNE OI 1992.<br />
$26 $25<br />
ATENA, GRČKA, LJETNE OI 2004.<br />
$22<br />
Na razvoj hotelskog<br />
smještaja potrošio<br />
500 milijuna dolara,<br />
od čega je najmanje<br />
70% posuđen novac.<br />
HOTELSKI KOMPLEKS<br />
AZIMUT<br />
Cijena:<br />
500 milijuna USD<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 71
Osnivač fonda WisdomTree Jonathan Steinberg (lijevo)<br />
i njegov najveći ulagač Michael Steinhardt<br />
72<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
BIVŠI I BUDUĆI<br />
KRALJ<br />
Michael Steinhardt je stvorio model zarađivanja<br />
koji hedge fondovima donosi milijune, a onda<br />
se povukao iz igre. Sad se na velika vrata vraća<br />
na Wall Street, ovaj put s fondom WisdomTree i<br />
podrškom malih ulagača<br />
PIŠE MICHAEL NOER<br />
FOTOGRAFIJE MATT FURMAN FOR FORBES<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 73
FORBES<br />
WISDOMTREE<br />
U<br />
tri desetljeća tijekom kojih<br />
se Wall Street preobrazio<br />
iz džentlmenskog<br />
investicijskog kluba u<br />
svjetskog financijskog<br />
diva, Michael Steinhardt je izrastao u<br />
najboljeg burzovnog trgovca na svijetu.<br />
Od 1967. do 1995. njegov pionirski hedge<br />
fond ostvarivao je svojim ulagačima<br />
prinos od prosječno 24,5% na godinu<br />
čak i nakon odbitka Steinhardtovih 20%.<br />
Drugim riječima, 10 tisuća dolara povjerenih<br />
Steinhardtu 1967. godine, iznosilo<br />
je po isteku investicijskog razdoblja 4,8<br />
milijuna dolara. (Jednaka investicija u<br />
S&P vrijedila bi 190 tisuća dolara.) Steinhardt<br />
se 1993. zbog takve izvedbe našao<br />
i na <strong>Forbes</strong>ovoj listi 400 najbogatijih<br />
Amerikanaca, s bogatstvom procijenjenim<br />
na više od 300 milijuna dolara.<br />
U burzovnom trgovanju tajming je<br />
sve, a Steinhardt je zakazao baš na tom<br />
ključnom mjerilu: povukao se iz igre u<br />
pedesetim godinama života, upravo u<br />
trenutku kad se industrija hedge fondova,<br />
koju je i sam stvarao, pretvorila<br />
u najmoćniji ikad izumljeni stroj za<br />
zarađivanje. Da je ostao, danas bi vjerojatno<br />
bio jedan od najbogatijih ljudi na<br />
svijetu i njegovo bi se ime spominjalo u<br />
istom dahu s imenima Georgea Sorosa<br />
(20 milijardi dolara) i Stevea Cohena<br />
(9,4 milijarde).<br />
“Mislio sam da mora postojati nešto<br />
čestitije čemu bi čovjek mogao posvetiti<br />
život, nešto plemenitije od dodatnog<br />
obogaćivanja bogataša”, kaže Steinhardt.<br />
“Pomagati bogatima da postanu još<br />
bogatiji nije grijeh, ali vam neće ni kupiti<br />
izravnu kartu za raj.”<br />
Steinhardt ovo izgovara vrlo džentlmenski,<br />
gotovo djedovskim tonom. Ni<br />
traga onoj zloglasnoj prijekoj ćudi iz<br />
zenita njegove karijere. Ležerno opisuje<br />
svoj život daleko od Wall Streeta<br />
dotičući se politike (bio je rani pristaša<br />
Billa Clintona), židovskih vrijednosti<br />
(premda ateist, vatreno podržava židovsku<br />
stvar), životinja (na njegovu<br />
seoskom imanju smješten je jedan od<br />
najvećih privatnih zooloških vrtova)<br />
pa čak i francuske sorte jagoda koju<br />
je njegova supruga Judy pokušala komercijalno<br />
uzgajati. No, iz svog sago-<br />
ŠALJI DALJE!<br />
“Nadam se da ću biti dovoljno hrabar<br />
i pametan da umrem bez prebijenog<br />
novčića u džepu”, kaže Michael Steinhardt.<br />
Procjenjuje da godišnje pokloni oko 20<br />
milijuna dolara, a ovo su samo neke od<br />
ustanova i organizacija koje je pomogao:<br />
Botanički vrt u Brooklynu: Steinhardtov<br />
staklenik (gore) dobio je to ime točno<br />
godinu dana nakon kolapsa burze 1987.<br />
godine. Donacija vrijedna tri milijuna<br />
dolara pomogla mu je da se uzdigne<br />
iz tržišnog kaosa, a u ono je vrijeme<br />
bila najveći iznos ikada poklonjen toj<br />
brooklynskoj ustanovi.<br />
Muzej Izraela: Nekoć ne baš oduševljeni<br />
kolekcionar, Steinhardt je 2001. poklonio<br />
Rembrandtovo djelo “Apostol Petar<br />
kleči” ustanovi smještenoj u jednom od<br />
najprepoznatljivijih jeruzalemskih zdanja.<br />
Steinhardtova osobna kolekcija uključuje<br />
vima obloženog ureda na Manhattanu<br />
Steinhardt šalje i važnu poruku Wall<br />
Streetu: vraća se, i to ne da bi igrao po<br />
pravilima koja je pomogao stvoriti, već<br />
da bi ih srušio zastupajući malog čovjeka<br />
- i usput stekao novo bogatstvo.<br />
Michael Steinhardt sada je, naime,<br />
predsjednik i najveći pojedinačni dioničar<br />
društva WisdomTree Investments.<br />
Njegovih 14,7% udjela vrijedi<br />
oko 300 milijuna dolara. To društvo za<br />
trgovanje burzovno utrživim fondovima<br />
(ETF) osnovao je Jonathan (Jono)<br />
Steinberg, sin čuvenog biznismena, pokojnog<br />
Saula Steinberga čija je slava<br />
potamnjela na kraju karijere.<br />
Steinhardt se rano počeo baviti hedge<br />
fondovima - vodio je jedan od prvih<br />
mnoga djela židovske kulture, osobito<br />
kutije za cedaku (milostinju).<br />
Birthright Israel: Organizacija osnovana<br />
1999. uz pomoć Steinhardtovih devet<br />
milijuna dolara, dosad je poslala 350 tisuća<br />
mladih Židova u posjet Izraelu.<br />
DLC (Democratic Leadership Council):<br />
Sredinom osamdesetih Steinhardt se<br />
angažirao na osnivanju vijeća Demokratske<br />
stranke koje se zalagalo za umjereniju<br />
politiku i pomoglo Billu Clintonu da<br />
pobijedi na predsjedničkim izborima.<br />
Iako više ne daje novac političarima,<br />
svojedobno je Steinhardt bio najveći<br />
donator DLC-a: deset im je godina<br />
poklanjao po 250 tisuća dolara godišnje.<br />
Steinhardtova škola: Michael Steinhardt<br />
i supruga donirali su 20 milijuna dolara<br />
školi za kulturu, edukaciju i ljudski razvoj<br />
pri Newyorškom sveučilištu, koja sada nosi<br />
njihovo ime. — Samantha Sharf<br />
deset, a danas ih je oko osam tisuća - te<br />
smatra da ETF-ovi imaju sličan remetilački<br />
potencijal, ali u korist individualnih<br />
ulagača (i nekih pametnih upravljača<br />
novcem poput njega.) “Meni je<br />
bilo stalo do jedne stvari: izvedbom<br />
nadmašiti sve druge u Americi”, kaže<br />
Steinhardt o svojim trejderskim godinama<br />
i dodaje: “Ovo želim posebno<br />
naglasiti: smatram da je Jono Steinberg<br />
već osam do devet godina najbolji menadžer<br />
u svijetu upravljanja fondovima.”<br />
Hopa! Wall Street je Jona Steinberga<br />
zasad primijetio uglavnom kao<br />
supruga Marije Bartiromo, omiljene<br />
TV novinarke koja prati financije. Steinberg<br />
tijekom osamdesetih nije uspio<br />
74<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
Michael<br />
Steinhardt u<br />
svojem uredu<br />
na newyorškoj<br />
Petoj aveniji<br />
završiti dodiplomski studij poslovanja<br />
na Whartonu (gdje je diplomirao Steinhardt)<br />
iako jedna od sveučilišnih<br />
zgrada nosi ime njegova oca. Kasnije<br />
je obiteljskim novcem pretvorio reklamnu<br />
brošuru Penny Stock Journal<br />
u časopis Individual Investor, koji je<br />
2001. ugašen. Što je najvažnije, čovjek<br />
kojega Steinhardt smatra najboljim<br />
financijskim menadžerom ove generacije<br />
još nikada u životu nije upravljao<br />
nekom velikom svotom tuđega<br />
novca.<br />
Upravo to i jest Steinhardtova poanta.<br />
ETF-ovi u pravilu zaračunavaju niže<br />
naknade i plaćaju manje poreze nego<br />
tradicionalni uzajamni fondovi. Osim<br />
toga, potpuno su transparentni. Opsesivno-kompulzivni<br />
ulagač u ETF-ove<br />
može svakodnevno provjeravati stanje<br />
svog uloga, a ne tek svaka tri mjeseca<br />
kao kod većine uzajamnih fondova.<br />
Čarobna kombinacija nižih naknada,<br />
manjih poreza i veće transparentnosti<br />
(nerijetko uz jednak ulog) znači da<br />
će ETF-ovi s vremenom progutati 12,1<br />
bilijun dolara vrijednu imovinu pod<br />
upravljanjem uzajamnih fondova.<br />
WisdomTree upravlja s 35 milijardi<br />
dolara, što je samo 2,1% posto tržišta<br />
ETF-ova s ukupno 1,7 bilijuna dolara<br />
imovine pod upravljanjem, no to je napredak<br />
u odnosu na 1% iz 2010. i znači<br />
da je WisdomTree stalno otkidao komadiće<br />
tržišnog udjela BlackRocka i<br />
State Streeta, koji zajedno drže 61,9%<br />
tržišta. Tvrtka primjenjuje akademsku<br />
teoriju investiranja na stvaranje<br />
ETF-ova koji izvedbom dosljedno<br />
nadmašuju tržište, doduše za samo<br />
bod ili dva. Daleko je to od Steinhardtovih<br />
izvedbi koje su posramljivale<br />
S&P, ali je dostupno svakome, a ne<br />
samo nekolicini probranih ulagača.<br />
WisdomTree je javna kompanija za<br />
trgovanje ETF-ovima i to joj je jedina<br />
djelatnost. Vrijednost njihove dionice<br />
povećala se od početka prošle godine<br />
za 171,9% u usporedbi s 35,6% za Nasdaq<br />
Composite indeks i 47,7% za uravnotežene<br />
tržišne košarice usporedivih<br />
upravljača fondovima. S obzirom<br />
na to, Jono Steinberg je lani možda<br />
doista bio najbolji upravljač novcem,<br />
ostvarivši Steinhardtu golemu zaradu.<br />
Steinhardt tako više nije sinonim za<br />
legendarni hedge fond čije je vrijeme<br />
prošlo. Sad može reći da je predvodio<br />
dva revolucionarna, a slučajno i dijametralno<br />
suprotna ulagačka trenda.<br />
Kada je Michael Steinhardt pokrenuo<br />
Steinhardt, Fine, Berkowitz<br />
& Co. (kasnije samo<br />
Steinhardt Partners), bio je to doslovce<br />
hedge fond (hedge - ograda), podjednako<br />
spreman brzinski trgovati posuđenim<br />
dionicama i dugoročno ulagati,<br />
ograđujući se tako od čestih tržišnih<br />
zastoja u 60-ima i 70-ima. “Zbilja sam<br />
puno šortao”, kaže Steinhardt. “Osjećao<br />
sam daleko više zadovoljstva zbog<br />
brze zarade nego zbog dugoročno unosnih<br />
ulaganja, a to je vrlo opasno jer je<br />
šortati jako teško.”<br />
Menadžeri mladih fondova u lošim<br />
su vremenima doista znali laktovima<br />
štititi svoje ulagače - Steinhardt je zarađivao<br />
čak i u doba velikog tržišnog<br />
pesimizma 1973. i 1974. godine - no ono<br />
što je stvarno privlačilo pozornost bili<br />
su njihovi visoki prinosi bez obzira na<br />
ulagačku klimu. “On je legenda i sjajan<br />
upravljač novcem”, kaže Julian Robertson<br />
Jr. koji je u fondaškom biznisu<br />
stekao milijarde, a startao je 13 godina<br />
nakon Steinhardta.<br />
“Vođenje hedge fondova za mene<br />
je umjetnost. To je nešto u čemu sam,<br />
mislim, bio jako dobar, a ostatak svijeta<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 75
FORBES<br />
WISDOMTREE<br />
nije”, kaže Steinhardt. “Slab poslovni<br />
dan, tjedan ili godina bacali su me u<br />
depresiju.”<br />
Steinhardt je bio agresivan, instinktivan<br />
burzovni trgovac i po mišljenju<br />
mnogih najgori šef na Wall Streetu.<br />
Zaposlenici su “koristili izraze ‘prebijena<br />
djeca’, ‘mentalno zlostavljanje’,<br />
‘nasumično nasilje’, ‘ispadi bijesa’ i<br />
slične” kako bi opisali rad u njegovoj<br />
tvrtki, piše Steinhardt u svojoj autobiografiji<br />
“No Bull: My Life In and Out<br />
of Markets”.<br />
“Kad mi je išlo dobro, bio sam sretan.<br />
Kada bih nešto odradio loše, bio sam<br />
nesnošljiv, težak i zločest”, priznaje<br />
danas.<br />
Po pristojnijim (i manje uspješnim)<br />
zakutcima Wall Streeta od samoga se<br />
početka govorkalo da hedge fondovi<br />
poput Steinhardtova ne igraju sasvim<br />
po pravilima. Činilo se da nema drugog<br />
objašnjenja za njihove prinose. Smatrani<br />
su, međutim, sporednom igrom<br />
za “upućene” ulagače i Komisija za<br />
vrijednosne papire i burze (SEC) zaključila<br />
je da ima važnijeg posla nego<br />
štititi bogataše od drugih bogataša.<br />
Sve se to promijenilo do početka<br />
devedesetih godina. Preplavljeni institucionalnim<br />
novcem tijekom osamdesetih,<br />
hedge fondovi su narasli do<br />
neslućenih razmjera, baš kao i bogatstva<br />
njihovih sve nasilnijih menadžera.<br />
Steinhardt, koji je 1967. započeo sa 7,7<br />
milijuna dolara pod upravljanjem, sada<br />
je upravljao imovinom vrijednom pet<br />
milijardi i sve češće ulagao na tržištu<br />
obveznica. Ti golemi ulozi imali su makroekonomske<br />
posljedice. SEC je 1991.<br />
pokrenuo istragu protiv četvorice menadžera<br />
hedge fondova - Steinhardta,<br />
Sorosa, Robertsona i Brucea Kovnera<br />
- pod sumnjom da u dosluhu s investicijskom<br />
bankom Salomon Brothers<br />
stječu monopol na tržištu dvogodišnjih<br />
trezorskih zapisa.<br />
Istraga protiv Sorosa i Robertsona<br />
kasnije je obustavljena, ali Steinhardt,<br />
Kovner i Salomon su 1994. pristali na<br />
nagodbu sa SEC-om. Salomon je platio<br />
290 milijuna dolara, što je bila druga po<br />
veličini globa u povijesti Wall Streeta,<br />
a Steinhardt Partners 70 milijuna.<br />
BOLJE OD FONDA<br />
Najisplativije ulaganje vezano uz WisdomTree prošle je godine bilo ulaganje u njihovu<br />
vlastitu dionicu: vrijednost joj se od početka 2013. gotovo utrostručila<br />
Tričetvrt iznosa dao je Steinhardt iz<br />
vlastitog džepa.<br />
WISDOMTREE INVESTMENTS<br />
INDEKS FONDOVA KOJI SE RAVNAJU PREMA TRŽIŠNOJ KAPITALIZACIJI<br />
NASDAQ COMPOSITE INDEX<br />
Steinhardtu je 1996. i inače bila<br />
užasna godina. Prinosi njegovog<br />
fonda pali su za 31% zbog<br />
loše tempiranog ulaganja u inozemne<br />
obveznice. Bio je to daleko najslabiji<br />
prinos što ga je Steinhardt ostvario<br />
svojim klijentima. Zakleo se da će im<br />
to nadoknaditi koliko god bude mogao.<br />
Iduće godine ostvario je 26-postotni<br />
prinos. A onda je dao otkaz.<br />
“Odrastao sam među ljudima iz niže<br />
srednje klase u židovskoj četvrti Brooklyna<br />
i nisam imao pojma što bih s<br />
tolikim novcem. On me nije zanimao.<br />
Zanimao me posao fond menadžera,<br />
htio sam biti najbolji, donositi najveće<br />
prinose svojim ulagačima”, priča<br />
Steinhardt. Ako nije najbolji upravljač<br />
novcem u Americi, zaključio je, onda<br />
se novcem uopće neće baviti.<br />
Wall Street pri ocjenjivanju fond<br />
menadžera uspoređuje beta prinos, to<br />
jest izvedbu cjelokupnog tržišta (najčešće<br />
mjereno nekim benchmarkom<br />
poput S&P 500 indeksa), s alfa prinosom<br />
ili iznosom za koji je menadžer<br />
uspio nadmašiti izvedbu šireg tržišta.<br />
Mjeri se razlika u prinosu koju postiže<br />
za tisuću nasumce odabranih dionica.<br />
Alfa prinos je jedini razlog da nekome<br />
platite za upravljanje vašim novcem,<br />
ali takvi su majstori prava rijetkost. U<br />
30 godina između 1976. i 2006. samo je<br />
0,6% posto menadžera uzajamnih fondova<br />
izvedbom dosljedno nadmašivalo<br />
tržište, a gotovo 25% tih financijskih<br />
“profesionalca” imalo je negativan prinos<br />
na alfa ulaganja, pokazala je jedna<br />
dugoročna studija. Bolji nisu bili ni<br />
hedge fondovi: od stotinu najvećih, lani<br />
je samo 16 izvedbom nadmašilo S&P,<br />
tvrdi se u jednom nedavnom izvješću.<br />
“Mnogo ih je, a time je i konkurencija<br />
žešća”, kaže Robertson.<br />
Ovakva istraživanja provode se za<br />
raznovrsne ulagačke strategije u svim<br />
mogućim tržišnim uvjetima, a njihovim<br />
rezultatima često se podupire teorija<br />
efikasnosti tržišta i njezina hipote-<br />
76<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
KRALJEVI<br />
PRINOSA<br />
Jeremy Siegel i Michael Steinhardt bili su<br />
zvijezde prvih reklama za WisdomTree<br />
za da su sve dostupne informacije već<br />
uračunate u cijenu dionice. Neugodna<br />
je posljedica da nitko ne može, niti bi<br />
trebao pokušavati nadmašiti izvedbu<br />
tržišta. Umjesto toga treba se zadovoljiti<br />
beta ulaganjima, odnosno biti tržište,<br />
i to po najnižoj mogućoj cijeni. Izravna<br />
posljedica takvog razmišljanja bili su<br />
ultrajeftini indeksni uzajamni fondovi<br />
kojima zapravo upravljaju formule, a<br />
ne ljudi. Vanguard 500, najpopularniji<br />
indeksni fond, osnovan je 1975. kako bi<br />
mali ulagači mogli oponašati izvedbu<br />
indeksa S&P 500 uz neznatnu naknadu<br />
(trenutačno iznosi 0,17%). Fond upravlja<br />
imovinom vrijednom 160 milijardi<br />
dolara, što je otprilike 1,3% ukupne<br />
imovine pod upravljanjem američkih<br />
uzajamnih fondova.<br />
No, hipoteza o efikasnosti tržišta<br />
može se kositi sa zdravim razumom.<br />
Teorija, primjerice, ne predviđa pojavu<br />
tržišnih balona, inzistirajući na<br />
tome da sva imovina, bile to kuće na<br />
Floridi 2005. ili dionice internetskih<br />
tvrtki 1999. godine, ima ispravno utvrđenu<br />
cijenu s obzirom na pripadajući<br />
rizik. Usto zanemaruje neravnomjernu<br />
dostupnost i različito tumačenje informacija,<br />
a trgovačke zvijezde poput<br />
Michaela Steinhardta smatra naprosto<br />
sretnicima koji su se okoristili nečijim<br />
grubim greškama.<br />
“Ako vjerujete da se tržišna izvedba<br />
ne može smišljeno nadmašiti, tada<br />
smatrate nemogućom i pojavu imovinskih<br />
balona pa mislim da biste svoja<br />
teorijska uporišta morali bolje uskladiti<br />
sa zbivanjima u stvarnom svijetu”,<br />
kaže Frank Salerno koji je nakon dugogodišnje<br />
karijere u Bankers Trustu<br />
i Merrill Lynchu 2005. postao član odbora<br />
kompanije WisdomTree.<br />
Upravo uoči rasprsnuća najvećeg<br />
imovinskog mjehura u novijoj povijest,<br />
dot-com balona s kraja devedesetih, neki<br />
su ozbiljno počeli nanovo promišljati<br />
koncept dioničkog indeksa. Kako bi bilo<br />
da umjesto vaganja na temelju tržišne<br />
kapitalizacije, što tijekom balona stalno<br />
povećava izloženost ulagača znatno<br />
skupljim dionicama, stvorimo indekse<br />
vagane s obzirom na fundamente poput<br />
dobiti i dividenda? Može li takav proizvod<br />
pouzdano nadmašivati izvedbu<br />
šireg tržišta tijekom duljeg razdoblja?<br />
To nije alfa ulaganje - jer ovim bi indeksima<br />
upravljala računala i algoritmi, a ne<br />
instinkti burzovnih profesionalaca - ali<br />
nije ni čisti beta pristup. U pomanjkanju<br />
odgovarajućeg termina, nazvali su to<br />
beta-plus ulaganjima.<br />
Bila je ovo vizija trojice vrlo različitih<br />
ljudi, okupljenih oko tvrtke kasnije<br />
nazvane WisdomTree. Prvi od njih,<br />
ugledni profesor financija na Whartonu<br />
Jeremy Siegel u svom je bestseleru<br />
proročanski upozorio na tehnološki<br />
balon s početka 2000. godine. Drugi,<br />
‘Drvo mudrosti’<br />
pokazalo se kao<br />
mudra investicija.<br />
Njome je zaradio<br />
više nego u 28 godina<br />
vođenja svog slavnog<br />
hedge fonda<br />
Jono Steinberg, žudio je za iskupljenjem<br />
jer je već bilo jasno da će mu dotcom<br />
kolaps uništiti biznis. Treći je bio<br />
virtuoz čistog alfa pristupa Michael<br />
Steinhardt, koji će se nakon desetogodišnje<br />
stanke vratiti na Wall Street kao<br />
prvak pametnih beta ulaganja.<br />
Jono Steinberg je za ETF-ove prvi<br />
put čuo 1997. godine, dok je objavljivao<br />
časopis Individual Investor. Odmah<br />
mu je sinula ideja: “Kada sam shvatio<br />
protočnu, transparentnu, porezno<br />
učinkovitu strukturu ETF-ova, pomislio<br />
sam kako bi kombinacija boljeg<br />
indeksa i strukture ETF-a ulagačima<br />
mogla pružiti bolje ulagačko iskustvo.”<br />
Na ideji je sve i ostalo dok su Jono i njegov<br />
list prosperirali od velikog tržišnog<br />
optimizma tih godina. Burzovni kolaps<br />
u ožujku 2000. pogodio je sve financijske<br />
časopise, no najgore su prošli oni<br />
koji su najglasnije navijali za tržišnog<br />
bika. U ljeto 2001. broj oglasa je naglo<br />
opao za trećinu i dionica Steinbergove<br />
tvrtke ispala je iz Nasdaqove kotacije<br />
(dobrovoljno je povučena, tvrdi on).<br />
Steinberg je morao ugasiti novine<br />
i otpustiti ljude. Listu pretplatnika<br />
prodao je magazinu<br />
Kiplinger’s Personal Finance, ali je<br />
zadržao prava na indeks America’s<br />
Fastest Growing Companies koji je<br />
dionice vrednovao prema izvedbi. Naoružan<br />
njime i svojom sve starijom<br />
idejom o ETF-ovima, preimenovao je<br />
tvrtku u Index Development Partners<br />
i 2002. krenuo obijati pragove i kucati<br />
na vrata. Kucao je i kucao.<br />
“Posvuda je održavao prezentacije”,<br />
kaže ulagač rizičnog kapitala Jim Robinson<br />
IV. čija je tvrtka RRE Ventures<br />
isprva odbila investirati u Jonovu zamisao.<br />
(Robinsonov otac i jedan od osnivača<br />
RRE Veturesa je Jim Robinson III.<br />
koji je od 1977. do 1993. vodio American<br />
Express). “Znali smo da ETF-ovi zvuče<br />
zanimljivo, no brinulo nas je kako će se<br />
nepoznata mala tvrtka uopće probiti, a<br />
iskreno, nije nam baš bio jasan ni prelazak<br />
iz nakladničkog biznisa u ETF.”<br />
Dva mjeseca kasnije Jono je ponovno<br />
posjetio dugogodišnjeg znanca Robinsona<br />
i rekao mu da je možda upecao<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 77
FORBES<br />
WISDOMTREE<br />
veliku ribu - uspio je zainteresirati Michaela<br />
Steinhardta, no on će investirati<br />
samo ako to učini i netko drugi. Nakon<br />
izvjesnog natezanja s partnerima Robinson<br />
je pristao na ulaganje. Tako su<br />
RRE i Steinhardt 2004. uložili ukupno<br />
devet milijuna dolara u tvrtku Index<br />
Development Partners, preimenovanu<br />
2005. u WisdomTree. Bio je to sav<br />
kapital nove tvrtke.<br />
“Uložio sam s Jonom jer sam tijekom<br />
investitorske karijere stalno imao<br />
dojam da Wall Street ne pruža dobru<br />
uslugu prosječnom čovjeku. Prepušten<br />
lošim brokerima i slabo vođenim uzajamnim<br />
fondovima, on se nije mogao<br />
natjecati s onima koji su imali bolji<br />
uvid ili više novca. Zaključio sam da<br />
Wall Street nije najbolje mjesto za zaštitu<br />
onih kojima su financijske usluge<br />
najpotrebnije” kaže Steinhardt i dodaje:<br />
“Jono je imao prilično inteligentne<br />
zamisli o tome kako nadmašiti tržišne<br />
prosjeke, ne doduše prosječnu izvedbu<br />
hedge fondova, ali ipak.”<br />
Steinhardt k’o Steinhardt, u svom<br />
je nezaustavljivom stilu otkupio<br />
gotovo sve dionice Jonove tvrtke<br />
za sitne novce (nedavna cijena bila je<br />
17,59 dolara). Steinbergov udio iznosi<br />
samo četiri posto. U apsolutnom iznosu<br />
neusklađenom s inflacijom, Steinhardt<br />
je investicijom u WisdomTree zaradio<br />
više nego u 28 godina vođenja svog<br />
slavnog hedge fonda. Na najsvježijoj<br />
<strong>Forbes</strong>ovoj listi vodećih svjetskih milijardera<br />
nalazi se 30 menadžera američkih<br />
hedge fondova, ali tek nedavna<br />
izvedba WisdomTree Investmentsa<br />
- uz stare zalihe i vrijednu umjetničku<br />
zbirku - prvi je put u taj rang dovela i<br />
Steinhardta.<br />
WisdomTree je zbog Steinhardtove<br />
investicije odmah postao održiv, ali mu<br />
je još uvijek trebao netko tko će konceptu<br />
fundamentalno vaganih indeksa<br />
dati više intelektualne težine, više<br />
uvjerljivosti nego što je to mogao Jono.<br />
Srećom, u tom je smjeru već razmišljao<br />
Jeremy Siegel, Jonov znanac iz vremena<br />
kada je pisao kolumne za Individual<br />
Investor. “Bio sam veliki zagovornik<br />
Vanguarda i vaganja na temelju tržišne<br />
MICHAELOVA<br />
MENAŽERIJA<br />
Dvadeset tri hektara<br />
zemljišta u Bedfordu u<br />
državi New York, na devin<br />
pljucomet od vikendice<br />
Marte Stewart, Steinhardt<br />
smatra “svojim jedinim<br />
fizičkim posjedom u kojem<br />
doista uživa”. Imanje vrvi<br />
egzotičnim životinjama i<br />
jestivim biljem: 90-godišnja<br />
kopnena kornjača, razigrani<br />
marmozet majmuni, afrički<br />
servali, rijetki zonkiji (pola<br />
zebre, a pola magarci), kao<br />
i deva koja obožava jabuke<br />
(desno) samo su neki od<br />
stanovnika Steinhardtove<br />
arke. Tu su i goleme količine<br />
svih mogućih bobica:<br />
ogrozdi, kupine, maline,<br />
borovnice, ribizi, brusnice…<br />
“Htio sam uzgojiti sve<br />
vrste bobičastog voća koje<br />
možete zamisliti .” A tek<br />
javorov vrt! U jesen 400<br />
do 500 stabala svih vrsta<br />
javora bukne crvenim sjajem.<br />
“To je nevjerojatno lijepo”,<br />
kaže Steinhardt. “Gotovo<br />
da obasjavaju nebo svojim<br />
bojama. ” —M. N.<br />
kapitalizacije”, kaže Siegel. “Internetski<br />
balon iz 2000. naveo me na preispitivanja<br />
tog stava. Pregledao sam svoj<br />
portfelj i poželio da u njemu nema toliko<br />
tehnoloških dionica. Mora postojati<br />
indeks koji realnije vrednuje dionice<br />
kada se procijenjenom vrijednošću<br />
previše udalje od fundamenata, pomislio<br />
sam. Tako sam se zainteresirao za<br />
stvaranje alternativnih indeksa.”<br />
Siegel i njegov asistent punih su tjedan<br />
dana uspoređivali Jonove indekse<br />
s golemom bazom povijesnih podataka<br />
o cijenama dionica. Rezultati su bili dovoljno<br />
dobri (“usporedba s podacima<br />
iz vrlo dugog razdoblja pokazuje statistički<br />
značajno bolju izvedbu fundamentalno<br />
vaganih indeksa”) da Siegel<br />
pristane svojim znanstvenim ugledom<br />
stati iza WisdomTree Investmentsa u<br />
zamjenu za udio u tek osnovanoj tvrtki.<br />
Pribroje li se tomu dionice koje je<br />
kupio, u jednom je trenutku posjedovao<br />
2% kompanije. U međuvremenu<br />
je prodao dio udjela.<br />
Tajna bolje izvedbe, tumači Siegel,<br />
krije se u onome što oduvijek propovijedaju<br />
investitori poput Benjamina<br />
Grahama i Warrena Buffetta: u prepoznavanju<br />
vrijednosti. “Ljudi precjenjuju<br />
rast, plaćaju previše za dionice<br />
brzorastućih kompanija, a ignoriraju<br />
kompanije koje rastu sporo. Dionice<br />
takvih kompanija obično su podcijenjene<br />
i stoga na dugi rok donose veći<br />
prinos”, kaže Siegel.<br />
Sa Siegelom i Steinhardtom kao jamcima<br />
kvalitete, WisdomTree je mogao<br />
nagovoriti Salerna, bivšeg direktora u<br />
Merrill Lynchu, da se vrati iz mirovine<br />
i pomogne im savjetima oko najizazovnijih<br />
aspekata izgradnje biznisa. (“Ima-<br />
78<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
PUSA DEVE<br />
JABUČARKE Na<br />
svom seoskom<br />
imanju Michael<br />
Steinhardt ima veliki<br />
zoološki vrt<br />
agencija Morningstar, no taj podatak<br />
donekle zavarava. Čak 49% tih sredstava<br />
koncentrirano je u samo dva fonda<br />
- Japan Hedged Equity (36,5%) i jedan<br />
koji ulaže u tržišta zemalja u razvoju<br />
(12,5%). Japanski fond, preko kojeg se<br />
američki ulagači mogu bez valutnog<br />
rizika kladiti na velike japanske kompanije,<br />
donosi goleme profite otkako<br />
je lani Banka Japana ublažila svoju monetarnu<br />
politiku. Ovo ulaganje donijelo<br />
je Steinhardtovu fondu 9,8 milijardi<br />
dolara ili 68% ukupnog neto prihoda<br />
u 2013. godini, a nema nikakve veze sa<br />
specijalitetom kuće - beta-plus ulaganjima<br />
ili vaganim fundamentima.<br />
I u kompaniji priznaju da samo 14<br />
njihovih ETF-ova od ukupno 61 predstavlja<br />
čiste beta-plus investicije, iako<br />
kažu da brojni drugi njihovi proizvodi<br />
sadrže elemente fundamentalno vaganih<br />
indeksa. Svoje je benchmarke<br />
od osnutka tvrtke nadmašilo 10 od 14<br />
fondova, neki i znatno, no podbacila<br />
su sva četiri fonda vezana uz dividende<br />
američkih dionica. “Imali su na raspolaganju<br />
šest-sedam godina i što su<br />
dokazali? N-i-š-t-a”, naglašava osnivač<br />
Vanguarda i idejni otac jeftinih indeksnih<br />
fondova John C. Bogle, poznatiji<br />
kao Jack. “Ne može se reći da to funkcionira,<br />
ali ni da ne funkcionira.”<br />
“Prvotna ideja, koja je sadržavala<br />
izvjesnu dozu inteligencije - nije vam<br />
jamčila dobitak, ali jest jamčila da nećete<br />
previše izgubiti, a mogli biste i dobiti<br />
- sada vrijedi za samo pet posto imovine<br />
kojom upravljaju”, nastavlja Bogle.<br />
“WisdomTree je marketinška firma koja<br />
traga za nečim što javnost priželjkuje.”<br />
li su ideju”, kaže Salerno, “ali nisu imali<br />
nikoga s iskustvom u upravljanju fondovima<br />
tko bi im pomogao da je ostvare.”)<br />
Arthur Levitt, predsjednik SEC-a<br />
od 1993. do 2001. godine, doveden je<br />
u odbor kako bi izglađivao prijepore<br />
s regulatorima. Levitt je došao na čelo<br />
SEC-a baš nekako u vrijeme kada je<br />
odmjerena ona kazna od 70 milijuna<br />
dolara, dijelom odgovorna za Steinhardtovo<br />
povlačenje iz fondaškog biznisa,<br />
ali kaže da ga tada nije poznavao. Sad<br />
kada su saveznici, tvrdi da upravo Steinhardt<br />
predstavlja mudrost (wisdom)<br />
iz naziva WisdomTree. “Divim se takvim<br />
višedimenzionalnim osobnostima.<br />
Većina ljudi koje sam susretao na Wall<br />
Streetu nije imala tu osobinu.”<br />
Za 85% povjerene mu imovine<br />
WisdomTree je dosad ostvario bolje<br />
prinose nego fondovi vršnjaci, tvrdi<br />
‘Tajna bolje izvedbe<br />
je u prepoznavanju<br />
vrijednosti.<br />
Investitori poput<br />
Buffeta to su<br />
oduvijek znali. Ljudi<br />
precjenjuju rast’<br />
Steinhardt na ovo samo sliježe ramenima.<br />
Godinama je vodio hedge<br />
fond i proslavio se ekspresnim<br />
predomišljanjima - priča se da je znao<br />
zatvoriti cijelu poziciju tijekom pauze<br />
za brzi ručak. I dalje čvrsto vjeruje<br />
da će beta-plus ulaganja na dugi rok<br />
nadmašiti izvedbu tržišta, no ako se<br />
danas na tržištu traže japanski valutni<br />
fondovi, WisdomTree će to i ponuditi.<br />
“To samo dokazuje da nastavljaju s inovacijama,”<br />
kaže Steinhardt.<br />
U međuvremenu, tvrtka je iskoristila<br />
Steinhardtovo ime i omiljenost<br />
u svojoj reklamnoj kampanji, kako bi<br />
financijskim savjetnicima dala do znanja<br />
da su WisdomTree ETF-ovi toplo<br />
i sigurno mjesto za ulagačev novac.<br />
Novi slučaj fondovskog terora? Charles<br />
Schwab & Company 21. stoljeća?<br />
U svakom slučaju samo još jedan u<br />
nizu svakodnevnih preokreta na Wall<br />
Streetu.<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 79
FORBES<br />
FINANCIJE<br />
Subprime kriza<br />
na kineski način<br />
Termin “subprime” u bankarstvu označava kreditne plasmane upitne<br />
kvalitete, odobrene mimo (ispod) uobičajenih standarda klijentima<br />
koji svoje obveze i u idealnim uvjetima jedva mogu servisirati.<br />
Nakon SAD-a, subprime je postao raširena praksa i u Kini<br />
PIŠE: MARIO GATARA<br />
Uzlatno doba kineske ekonomske<br />
ekspanzije, investicije<br />
à la carte bile su<br />
specijalitet domaće kuhinje,<br />
ponos arhitekata gospodarskog<br />
čuda koje je grabilo krupnim<br />
koracima, nezadrživo napredujući na<br />
ljestvici globalnih velesila.<br />
Makar Kina (u odnosu na razvijene<br />
zemlje) još bilježi više nego respektabilne<br />
stope gospodarskog rasta, usporavanje<br />
pozitivnog trenda koji se već<br />
neko vrijeme izražava "samo" jednoznamenkastim<br />
stopama rasta nedvojbeno<br />
poziva na oprez, služeći pesimistima<br />
kao alarmantan signal koji navješćuje<br />
tvrdo prizemljenje. Čak i kada izuzmemo<br />
posrtanje uvjetovano globalnom<br />
ekonomskom krizom, Kina sve jasnije<br />
pokazuje znakove umora i istrošenosti,<br />
pokušavajući preko noći zamijeniti<br />
potrošeni izvozno orijentirani model,<br />
koji u uvjetima relativno skromnog<br />
gospodarskog rasta na globalnoj razini<br />
ne donosi željene rezultate. Ili, bolje<br />
rečeno, jednostavno više ne funkcionira.<br />
Uostalom, anketa koju je nedavno proveo<br />
Bloomberg pokazuje kako bi ovogodišnji<br />
rast mogao iznositi 7,5 posto; ako<br />
se prognoze ostvare, bit će to najslabiji<br />
rezultat još od davne 1990. godine.<br />
Sve, dakle, upućuje na zaključak<br />
da su korjenite reforme Kini nasušna<br />
potreba. A strateški zaokret u glavama<br />
državnih planera počiva na domaćoj<br />
Banke su za svoje<br />
klijente aranžirale<br />
emisije obveznica,<br />
premještajući rizik na<br />
privatne investitore<br />
potražnji, koja bi umjesto izvoza trebala<br />
postati ključan motor ekonomske<br />
aktivnosti u zemlji, no kraj jedne epohe<br />
ostavio je iza sebe ruševine koje više<br />
nije moguće skriti. A problemi koji se<br />
naziru, strahuju brojni promatrači, samo<br />
su vrh ledenog brijega, stvorenog<br />
upravo enormnim i, što je još važnije,<br />
nerezonskim, nimalo selektivnim, a počesto<br />
i neumjerenim, prenapuhanim<br />
ili čak ekstravagantnim investicijama,<br />
osmišljenima na prilično krhkim (komercijalnim)<br />
temeljima. Milijarde dolara<br />
investicija usmjerenih u industrijske<br />
grane pritisnute prekomjernim kapacitetima<br />
te pregažene globalnom recesijom<br />
i naprasnom redukcijom državnih<br />
poticaja za kapitalne projekte odjednom<br />
predstavljaju ogroman problem<br />
koji opasno nagriza stabilnost domaćeg<br />
financijskog sustava.<br />
Ključ problema leži u mehanizmu<br />
financiranja investicija, uvelike nalik sofisticiranim<br />
modelima kojima su se služile<br />
američke investicijske banke, prebacujući<br />
pritom rizik na investitore. Dio<br />
je to kompleksne mreže koja se skriva<br />
iza termina "bankovnog sustava u sjeni",<br />
stvorene kako bi se zaobišle restrikcije<br />
u segmentu kreditnih plasmana koje je<br />
nametnula središnja banka. Suočene s<br />
ograničenjima monetarnih vlasti, banke<br />
su posegnule za alternativnim rješenjima,<br />
najčešće pribjegavajući emisijama<br />
obveznica kako bi svojim klijentima<br />
namaknule potreban kapital. Takvi su<br />
aranžmani, obično garnirani atraktivnim<br />
prinosima, privlačili horde zainteresiranih<br />
investitora u uvjerenju da će<br />
ekspanzivna fiskalna politika, usmjerena<br />
ponajprije na razvoj industrije i realizaciju<br />
krupnih infrastrukturnih projekata,<br />
poslužiti kao osigurač od onog<br />
najgoreg scenarija. Kao da već i to nije<br />
dovoljno, ulagači su, masovno grabeći<br />
obveznice, bili uvjereni i da u hibridnoj<br />
varijanti komunističkog društvenog<br />
uređenja s elementima tržišne ekonomije<br />
aranžmani neizravno impliciraju<br />
jamstvo banke ako stvari krenu po zlu.<br />
Dotični plasmani, međutim, nisu u poslovnim<br />
knjigama banaka i nominalno<br />
predstavljaju tek ugovorni odnos između<br />
investitora i izdavatelja obveznica, a<br />
rizik u slučaju bankrota, naravno, snose<br />
isključivo investitori. Malo drukčija i još<br />
popularnija alternativa podrazumijevala<br />
je osnivanje kreditnih trustova koji su<br />
primijenili osnovne principe sekuritizacije:<br />
komercijalne bi banke osnovale<br />
80<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
Ljutite provale malih ulagača<br />
u ICBC natjerale su banku da<br />
kompenzira gubitke svog klijenta<br />
i spriječi njegov formalni bankrot<br />
trust, istovarivši svoja potraživanja od<br />
klijenata (kreditne plasmane korporativnom<br />
sektoru), plasirajući potom zainteresiranim<br />
investitorima obveznice<br />
nominalno pokrivene i osigurane tim<br />
istim kreditima. Takav trust zapravo<br />
je vjerna kopija SPV-a (special purpose<br />
vehicle), subjekta pomoću kojeg su<br />
američke banke, uz svesrdnu pomoć<br />
agencija za procjenu kreditnog rejtinga,<br />
rizik plasmana upitne kvalitete prebacivale<br />
na leđa neupućenih investitora.<br />
I oba slučaja banke su se riješile tereta<br />
kreditnih plasmana iz svoje bilance.<br />
Bilo kako bilo, situacija se tijekom<br />
proteklih nekoliko godina ozbiljno zakomplicirala<br />
i brojni su se izdavatelji,<br />
nakon niza pogrešnih poslovnih odluka<br />
i zamjetnog pada potražnje za njihovim<br />
proizvodima, našli na rubu bankrota,<br />
dok je za to vrijeme dug poprimao zastrašujuće<br />
proporcije. Samo u prvih pet<br />
mjeseci prošle godine, ukupna je razina<br />
domaćih zaduženja (u odnosu na 2012.<br />
godinu) porasla za čak 52 posto. Podatak<br />
o rastu kreditnih plasmana za čak<br />
163 milijarde dolara samo u prvih deset<br />
dana lipnja prošle godine isprovocirao<br />
je čak i verbalne intervencije središnje<br />
banke (valja imati na umu kako takvi,<br />
negativno intonirani komentari, u zemlji<br />
kao što je Kina uglavnom ostaju iza<br />
zatvorenih vrata kojekakvih komiteta i<br />
plenuma), čiji su predstavnici zabrinuto<br />
konstatirali da je riječ o skoku dosad nezabilježenom<br />
u povijesti. Bio je to jasan<br />
signal zaokreta u monetarnoj politici,<br />
ali i potvrda da vlasti još nisu ozbiljno<br />
shvatile svu težinu problema. Jer samo<br />
nekoliko dana kasnije kamatna je stopa<br />
na međubankovnom tržištu u jednom<br />
trenutku dosegnula vrtoglavih 30 posto,<br />
signalizirajući kroničnu nelikvidnost<br />
bankovnog sustava, koja je tada nekako<br />
prevladana financijskim injekcijama<br />
središnje banke.<br />
Rast kamatnih stopa<br />
na međubankarskom<br />
tržištu do čak 30%<br />
jasan je signal krize<br />
likvidnosti<br />
Za to vrijeme potraga za nekonvencionalnim<br />
metodama financiranja iznjedrila<br />
je i vrlo kreativan modus operandi<br />
jedinica lokalne uprave, koje su također<br />
bile ozbiljno pogođene redukcijom monetarnog<br />
stimulansa središnje banke.<br />
Direktiva sa samog vrha, uvjetovana<br />
rapidnim gomilanjem duga na lokalnim<br />
razinama, nalagala je monetarnim<br />
vlastima da pokušaju ograničiti daljnji<br />
rast zaduženja, koje je na dulji rok<br />
očito postalo neodrživo. Ispunjavajući<br />
naloge političkog vodstva, banke su bitno<br />
pooštrile uvjete plasmana lokalnoj<br />
upravi, nakon čega su trustovi počeli<br />
nicati kao gljive poslije kiše. Za razliku<br />
od korporativnog sektora, u ovom su<br />
slučaju izdavatelji obveznica investitore<br />
privukli osiguravanjem prihoda od prodaje<br />
nekretnina (u praksi ništa drugo<br />
nego MBS, mortgage-backed securities).<br />
Sličnost s američkim primjerima je<br />
frapantna jer su se investitori zapravo<br />
kladili na kontinuirani rast potražnje<br />
za nekretninama. Uz ovu se priču veže<br />
zanimljiva anegdota o omanjem, ni po<br />
čemu posebno atraktivnom kineskom<br />
gradiću (za hrvatske prilike velegradu)<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 81
FORBES<br />
FINANCIJE<br />
Već dulje vrijeme stope gospodarskog rasta<br />
izražavaju se jednoznamenkastim brojkama<br />
Rast stopa prinosa na državne obveznice na<br />
najbolji način ilustrira nervozu investitora...<br />
Kreditnim trustovima<br />
okrenule su se i<br />
jedinice lokalne<br />
uprave, dodatno<br />
pogoršavajući stvari<br />
Donedavno se oklada na kineski renminbi činila<br />
posve sigurnom, no upitnika je sve više<br />
... istodobno razočaranih i izvedbom kineskog<br />
tržišta kapitala<br />
u kojem je zemljište otkupljeno za potrebe<br />
gradnje sportske dvorane koštalo<br />
jednako kao i usporedivi komad zemlje<br />
u – Chicagu!? To, valjda, najbolje opisuje<br />
nevjerojatne razmjere balona na<br />
tržištu nekretnina, baš kao i površna<br />
usporedba na relaciji Šangaj – Chicago.<br />
Usprkos nižim kamatnim stopama za<br />
hipotekarne zajmove u SAD-u te činjenici<br />
da je prosječna plaća u Chicagu od<br />
šangajske gotovo četiri puta veća, cijena<br />
četvornog metra stambenog prostora<br />
doslovno je triput veća u Šangaju.<br />
Očekivati da će u takvim okolnostima<br />
prihodi od prodaje nekretnina biti dovoljni<br />
za servisiranje emitiranih obveznica<br />
zaista je iracionalno. No, kako je<br />
riječ o Kini, među investitorima opet<br />
prevladava ranije opisana percepcija o<br />
sigurnom ulaganju, samo što bi u ovom<br />
slučaju umjesto banaka (navodno) trebala<br />
uskočiti središnja država, pokrivajući<br />
dugove lokalne uprave. Pritom ne<br />
treba posebno naglašavati kako je tisuće<br />
takvih i sličnih transakcija obilježeno<br />
uobičajenom dozom korupcije, koja je<br />
situaciju dodatno pogoršala, povećavajući<br />
opasnost od ozbiljnih socijalnih nemira<br />
ako se balon naprasno rasprsne.<br />
Do sada su se problemi rješavali<br />
metodama svojstvenima autoritarnim<br />
sustavima, u kojima je poslovna logika<br />
pretpostavljena političkim direktivama,<br />
u ime viših ciljeva. A cilj je u ovom trenutku<br />
jasan: po svaku cijenu spriječiti<br />
da se stvari otmu kontroli. Na kocki je<br />
doista puno toga, a procjenjuje se da je<br />
tržište obveznica koje su emitirali trustovi<br />
teško oko 1,2 bilijuna dolara, od<br />
čega, prema nekim procjenama, više od<br />
600 milijardi dolara obveza dospijeva<br />
na naplatu samo u ovoj godini. Kada se<br />
tome pridodaju i investicijski fondovi,<br />
koji su također aktivno sudjelovali u<br />
kampanji, brojka se navodno penje do<br />
nevjerojatnih 4,8 bilijuna dolara, što je<br />
otprilike ekvivalentno polovici kineskog<br />
bruto domaćeg proizvoda.<br />
Ulagači su evidentno nervozni, o čemu<br />
zorno svjedoči niz indikatora, poput<br />
stopa prinosa na državne obveznice ili<br />
pak credit default swapova, svojevrsne<br />
cijene osiguranja od bankrota, koja je u<br />
ovom slučaju samo simboličnog značenja<br />
jer je uz enormne devizne pričuve<br />
mogućnost bankrota na državnoj razini<br />
praktički svedena na nulu. Međutim,<br />
ova dva indikatora upućuju na zamjetan<br />
rast cijene kapitala ili, u prijevodu,<br />
na ozbiljne probleme s likvidnošću,<br />
što se pak negativno odražava na tečaj<br />
domaće valute te na izvedbu lokalnih<br />
burzovnih indeksa. A pritom nimalo<br />
ne pomaže ni kaos koji je na tržištima u<br />
razvoju isprovocirala odluka američke<br />
središnje banke o redukciji QE programa.<br />
Nervoza nije ograničena samo na<br />
domaća financijska tržišta.<br />
Prema siječanjskoj anketi Bloomberga,<br />
čak trećina ispitanika smatra rizik<br />
od tvrdog prizemljenja Kine najvećom<br />
prijetnjom stabilnosti globalnog financijskog<br />
sustava, a samo dva mjeseca<br />
prije takav je stav zastupala četvrtina<br />
sudionika ankete.<br />
Recentna zbivanja zasad još nude<br />
kakav-takav privid sigurnosti. Naime,<br />
jedan od bankovnih divova (čak i u<br />
globalnim razmjerima), Industrial and<br />
Commercial Bank of China odlučila je,<br />
nakon prvotnog odbijanja, doslovno<br />
uz zvuk sirene podmiriti 500 milijuna<br />
dolara obveza po osnovi obveznica koje<br />
je izdao China Credit Trust, nudeći<br />
ulagačima prinose između 9,5 i 11 posto,<br />
nominalno osigurane zajmovima<br />
odobrenima za Shanxi Zhenfu Energy<br />
Group s ciljem otvaranja novih rudnika<br />
ugljena. U međuvremenu je većinski<br />
dioničar Wang Pingyan završio u zatvoru<br />
zbog navodnih malverzacija, nakon<br />
čega su uplašeni ulagači počeli kucati<br />
na vrata banke koja je odigrala ulogu<br />
aranžera izdanja. Investitori su, pretpostavlja<br />
se, obeštećeni pod pritiskom<br />
partijskih sinekura, no upitno je koliko<br />
će dugo banke provoditi takvu praksu. A<br />
jednom kada se dogodi ono najgore, domino-efekt<br />
bi mogao ozbiljno uzdrmati<br />
kinesku pa globalnu ekonomiju.<br />
82<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
MARKET MAKER<br />
MARIO GATARA<br />
Tamna strana ekspanzije<br />
Ekonomska ekspanzija za sobom nužno<br />
povlači znatan rast zaduživanja; nije to<br />
nikakva hrvatska specifičnost, nego, čini<br />
se, neizbježna nuspojava rasta<br />
Ključan preduvjet širenja sekuritizirane aktive (MBS) u najzabačenije<br />
kutke financijskih tržišta bila je pretpostavka kako je jedini smjer<br />
kretanja cijena nekretnina prema gore. Samo su rijetki pomislili da<br />
se trend može i preokrenuti, a znamo kako je u konačnici završila<br />
ta epizoda, bacivši svijet na koljena.<br />
Identična premisa podgrijavala je i kineski bankovni sustav u sjeni, stvarajući<br />
na tržištu nekretnina balon zastrašujućih proporcija. I kako vrijeme<br />
odmiče, vjerojatnost laganog prizemljenja sve je manja. Konačno, slikovit<br />
primjer nekretninskog buma možemo naći i na domaćem tržištu, gdje su<br />
cijene rasle do neslućenih visina, ignorirajući sumornu stvarnost koja je teško<br />
mogla opravdati strelovit pozitivan trend. Pa ipak, nove su nekretnine nicale<br />
gotovo preko noći, a potom se i kupovale kao da sutra ne postoji.<br />
Drastičan rast<br />
zaduženja najčešće<br />
se pojavljuje u<br />
poodmakloj (zreloj)<br />
fazi pozitivnog<br />
ekonomskog<br />
ciklusa<br />
Listi sličnih fenomena nema kraja. Analitičari upozoravaju na rastuće cijene<br />
nekretnina u Velikoj Britaniji, Skandinaviji i Njemačkoj, posredno upirući<br />
prstom u središnje banke i izdašnu monetarnu politiku koja je omogućila<br />
prelijevanje kapitala na tržište nekretnina. Niske kamatne stope, čiji je učinak<br />
podebljan nekonvencionalnim metodama poput monetarnog popuštanja u<br />
režiji FED-a, djelovale su poticajno na aktivnost tržišta nekretnina, naglašavaju<br />
dio odgovornosti koje snose monetarne vlasti.<br />
Hrvatska narodna banka svojedobno je zaradila pohvale na račun nekonvencionalnih<br />
mjera kojima je ograničena kreditna ekspanzija i usporen rast<br />
vanjskog duga kojim su inozemni vlasnici domaćih banaka pumpali kapital,<br />
ganjajući unosne prinose. No središnja je banka kasno reagirala na mahnito<br />
kupovanje nekretnina i dominantnu uporabu istih kao kolateral, odlučivši tek<br />
nedavno postrožiti kriterije kojima bi banke natjerala da se napokon počnu<br />
rješavati silnog tereta u svojim knjigama. Zato tek sada dolazi na naplatu problem<br />
loših plasmana, koji je rezultirao<br />
slabijom kreditnom aktivnošću<br />
bankovnog sektora u cjelini.<br />
Dio odgovornosti svakako snose i<br />
arhitekti fiskalne politike. Ideja o kupnji<br />
vlastite nekretnine dio je koncepta<br />
“američkog sna” koji su promovirale<br />
različite političke opcije u Bijeloj kući,<br />
pruživši državnu potporu sustavu<br />
hipotekarnih zajmova koji se procesom<br />
sekuritizacije umalo u potpunosti<br />
urušio. Ni hrvatska administracija nije se<br />
zadovoljila pasivnom ulogom u tom procesu,<br />
najprije poreznim olakšicama za stambene<br />
kredite, a potom i favoriziranjem ili pokušajima<br />
spašavanja građevinskog sektora, čime se<br />
odgodila neizbježna konsolidacija tržišta.<br />
A na kraju su i kupci razbili mit o racionalnom<br />
potrošaču. Iza intenzivnog rasta cijena<br />
nekretnina ne stoje samo špekulanti ili financijske<br />
institucije - ključan motor tog trenda bili<br />
su građani, pojedinci koji osjećaju neopisivo<br />
olakšanje kada višak kapitala (ili dio dohotka)<br />
konvertiraju u nekakav opipljiv oblik, po mogućnosti<br />
u kakvo betonsko zdanje, sanjajući<br />
pritom horde stanovnika ujedinjene Europe<br />
koji jedva čekaju priliku da po povoljnoj cijeni<br />
zgrabe svojih nekoliko kvadrata Lijepe naše.<br />
Čak ni iskustvom puno bogatiji i sofisticiraniji<br />
Amerikanci nisu odoljeli zovu tržišta nekretnina.<br />
Iluzorno je onda očekivati nešto drugo<br />
od hrvatskih ili kineskih građana, koji tek<br />
otkrivaju pogodnosti modernog bankovnog<br />
sustava. Sve nas opčinili su prizori sveopćeg<br />
blagostanja, uz koje nije bilo nimalo jednostavno<br />
razlikovati prihode od duga. U takvim<br />
okolnostima dug je djelovao poput čarobnog<br />
štapića, poluge kojom je bilo moguće riješiti<br />
sve egzistencijalne probleme.<br />
A uzlazan trend cijena nije jedini mogući<br />
ishod za tržište nekretnina. Robert Shiller<br />
tvrdi da je prosječan realni prinos na američke<br />
nekretnine tijekom proteklog stoljeća bio<br />
znatno inferiorniji od usporedivih brojki za<br />
dionice. Čovjeku bi valjalo vjerovati na riječ;<br />
ta nije riječ samo o recentnom nobelovcu, nego<br />
i profesoru koji je najveći dio svoje karijere<br />
posvetio tržištu nekretnina. Za to vrijeme, u<br />
sjeni rasprava o niskim kamatnim stopama,<br />
zbog kojih inflacija izjeda ionako mizerne<br />
prinose na bankovne depozite i otvara pitanje<br />
njihove svrsishodnosti, do grla zaduženi<br />
građani kreditima otplaćuju imovinu koja tijekom<br />
vremena kontinuirano gubi na vrijednosti.<br />
Barem do iduće najezde stranaca.<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 83
EKONOMSKI MODELI<br />
ŽELJKO KARDUM<br />
Malo države je korisno,<br />
puno je uvijek katastrofa<br />
Državna uprava i vlade vrlo brzo prerastu<br />
svoju uporabnu gospodarsku vrijednost.<br />
Države trebamo onoliko koliko je potrebno<br />
da zaštiti pravo vlasništva, osigura izvršenje<br />
ugovora i štiti ljude od nasilja<br />
Ponekad se dogodi da ljudi na vlasti kradu, pa tako nelegalno otimaju<br />
i prisvajaju imovinu poreznih obveznika. Uzimaju kriomice ono što<br />
je vaše. To je kriminal. Svi to drže nečasnim, a neke od tih dužnosnika<br />
procesuiraju i sudovi. Neka pak druga vlast, suprotno vašoj<br />
volji, izglasa zakone po kojima vam istu tu imovinu otima legalno?<br />
Razumijem pravnu distinkciju, ali sve češće me kopka filozofsko pitanje... a u<br />
čemu je zapravo razlika? Zašto su jedni bolji od drugih?<br />
Objašnjenja kako se čitava suvremena civilizacija i demokracija zasnivaju<br />
na nekom “društvenom ugovoru”, po kojem ste im vi na izborima dali mandat<br />
za upravljanje državom, ne piju vodu ni pravno ni filozofski. Naime, oni su predizborno<br />
obećali raditi jedno, a sada rade drugo. Znači, ne izvršavaju obveze<br />
iz ugovora. Vi bi ga u tom slučaju, da se radi o ugovoru, imali pravo raskinuti. I<br />
tražiti naknadu štete. Razlog za raskid ugovora mogle bi biti i neke nove, ranije<br />
nepoznate okolnosti. Recimo, počnu donositi propise kojima bitno mijenjaju<br />
uvjete osnovnog ugovora, a zbog kojih biste, da ste ih znali u trenutku glasanja,<br />
birali drugačije. No, s državom ne možete raskinuti ugovor, niti jednostrano<br />
odlučiti da više ne želite plaćati porez. Niti da ne želite plaćati nove poreze. Iz<br />
ovoga je razvidno da se državna vlast ne zasniva ni na kakvom “društvenom<br />
ugovoru”, nego na sili i prijetnji da će je upotrijebiti ako ne postupate prema<br />
zakonima koje ona jednostrano donese.<br />
Kad je već tako, zašto vas brine je li ta prisila legalna ili nije? Bolja vlast je<br />
ona koja vam manje otima, a ne ona koja za to ima neko pravno pokriće.<br />
Nažalost, vlasti se mijenjaju, ali nijedna<br />
vam ne otima manje. Na ovaj ili<br />
onaj način. Antropološka je činjenica<br />
da političari uvijek vole uzimati tuđe.<br />
I misle da s dolaskom na funkciju trebaju<br />
imati više nego što su imali prije.<br />
Da im to jednostavno pripada s položajem.<br />
Pitanje je samo gdje si postave<br />
limit. I koliko ga često povisuju. Jer<br />
iznad određene razine nema nikakve<br />
razlike u količini novca koju imaju.<br />
Bolja vlast je ona<br />
koja manje otima, a<br />
ne ona koja za to ima<br />
neko pravno pokriće.<br />
Nažalost, vlasti se<br />
mijenjaju, ali nijedna<br />
ne otima manje<br />
Ona im ni na koji način neće promijeniti kvalitetu<br />
života. U čemu je bitna razlika između<br />
VW Passata, Audija A-6 od 152 kW ili Škode<br />
Superb? Zapravo, ni u čemu. Osim u stupnju<br />
besramnosti kojom su spremni trošiti novac<br />
poreznih obveznika bankrotirane zemlje.<br />
Stvarnu kvalitetu života obično jako mijenjaju<br />
stvari koje ne možete kupiti. Pa ipak,<br />
ljudi uvijek žele imati više. Jedni tvrde da im<br />
to pruža osjećaj veće sigurnosti. Ja mislim da<br />
je to samo jedan od načina bodovanja uspjeha<br />
u životu. A oni žele pobijediti. Filozofi su stoljećima<br />
raspravljali koji je zapravo ultimativni,<br />
fundamentalni oblik pobjede. Je li to stjecanje<br />
bogatstva? Ili kad postaneš predmet obožavanja<br />
mnoštva? Status? Moć? Ili, jednostavno,<br />
reprodukcija?<br />
Na jednom od svojih putovanja, slavni mletački<br />
trgovac Marko Polo naletio je na Indijca<br />
koji je imao to sve. Baš sve. Bio je kralj, imao<br />
veliki trezor s dragim kamenjem i 300 žena.<br />
A u tom dijelu svijeta najcjenjeniji je onaj koji<br />
ima najviše žena. Dakle, dotični je imao kompletan<br />
pobjednički paket.<br />
Sudeći po trenutnoj situaciji u Hrvatskoj,<br />
aktualna vlast ne može skupiti baš svih pet<br />
pobjedničkih kupona. Ali, koliko vidim, apetiti<br />
političara nisu se puno promijenili stoljećima.<br />
Kao ni način na koji se do onog što je tuđe<br />
dolazi. Ako su, dakle, svi političari isti, kako<br />
to da nekim državama ide bolje od drugih?<br />
Odnosno zašto u nekima ljudi bolje žive?<br />
Indija je prije petsto godina, prema procijenjenom<br />
BDP-u po stanovniku, bila jedna od<br />
najbogatijih zemalja svijeta. Danas je siromašna.<br />
Zašto? Kako to da je danas neorganizirana,<br />
kaotična i neuspješna? A Švicarska, na primjer,<br />
nije? Što čini razliku? Rasa? Kultura? Klima?<br />
To do danas nitko nije uspio do kraja objasniti<br />
i dokazati. Naravno, postojale su mnoge<br />
teorije. Prije Drugog svjetskog rata popularne<br />
su bile rasističke. Prije i poslije njih klimato-<br />
84<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
Razlika između VW Passata, Audija A6 od 152 kW i Škode Superb je u stupnju besramnosti<br />
kojom su oni na vlasti spremni trošiti novac poreznih obveznika bankrotirane države<br />
loške. Ali, niti jedna nije uspjela objasniti indijsko siromaštvo. Rasna pada na<br />
prvom koraku. Pogledajte Indijce u Americi, Africi ili Velikoj Britaniji. Čim<br />
napuste domovinu, postaju jedna od najuspješnijih etničkih skupina. U čemu<br />
god hoćete. U umjetnosti, malom poduzetništvu, akademskim krugovima i<br />
velikom biznisu. Uostalom, predsjednik uprave Microsofta je iz Indije.<br />
Klimave klimatske teorije uspješnosti više se su puta mijenjale tijekom<br />
povijesti. Dok su globalne velesile bili Egipat, Grčka i Rimsko Carstvo, intelektualci<br />
su tvrdili da mogu znanstveno dokazati kako hladna klima nije prikladna<br />
za civilizaciju. No, kako se tijekom stoljeća središte gospodarskog napretka<br />
pomicalo sve sjevernije, tako se mijenjala i teorija. Danas je među ljudima<br />
iz hladnijih krajeva popularna teorija da vrućina čini ljude lijenima. Pa tako<br />
imamo stereotipe da su Skandinavci i Nijemci vrijedni i radišni, a Španjolci,<br />
Talijani i Grci dokoni zabušanti.<br />
Vrućine su možda nekad davno mogle utjecati na produktivnost radnika<br />
ljeti. Danas ni to nema smisla jer nitko ne kopa motikom na polju u podne, a<br />
tvorničke hale uglavnom su klimatizirane. Uostalom, grad Singapur puno<br />
je topliji od cijele Hrvatske, pa ga baš ne tučemo u industrijskoj proizvodnji<br />
i produktivnosti. Zapravo, najbolji dokaz da vrućina i hladnoća nemaju nikakve<br />
veze s radišnošću je Hrvatski sabor. On je uvijek imao dvomjesečnu<br />
ljetnu stanku. Apsolutno se ništa nije promijenilo činjenicom da je posljednjih<br />
dvadeset godina hrvatski parlament<br />
klimatiziran.<br />
Meni se nekako čini da je glavni<br />
uzrok gospodarske retardacije državni<br />
aparat. Što je on ambiciozniji<br />
i agresivniji, gospodarstvo je depresivnije.<br />
I slabije funkcionira. Kina je<br />
najbolji dokaz da su rasne i klimatske<br />
teorije budalaština, a državna birokracija<br />
glavni ubojica ekonomije.<br />
Nakon drugog svjetskog rata Kina<br />
Glavni uzrok<br />
gospodarske<br />
retardacije je<br />
državni aparat. Što<br />
je ambiciozniji,<br />
gospodarstvo je<br />
depresivnije<br />
BRUNO KONJEVIĆ/ CROPIX<br />
je bila jedna od najsiromašnijih zemalja na<br />
svijetu. Empirijski je dokazano da za to nisu<br />
krive ni tamošnja rasa ni kultura. Naime,<br />
milijuni Kineza su pred Mao Ce-tungom<br />
pobjegli u Hong Kong koji je bio pod britanskom<br />
upravom. Sa sobom su donijeli i svoju<br />
kulturu. Britanski financijski administrator<br />
Cowperthwaite shvatio je da se gospodarstvo<br />
Hong Konga najbolje i najbrže oporavlja<br />
bez ikakvog upletanja države. Shodno tome,<br />
glavna točka njegove ekonomske politike bio<br />
je neintervencionizam. Dapače od 1961. pa<br />
sve do 1971. uopće nije dopustio vođenje statistike<br />
o nezaposlenosti ili prihodima. Niti je<br />
dopustio državnoj birokraciji ikakvo “popravljanje”<br />
ekonomskih trendova. Za to vrijeme u<br />
Kini vrabac nije mogao proletjeti, a da to ne<br />
zabilježi svemoćna komunistička birokracija.<br />
Imali su državni plan za rješenje apsolutno<br />
svakog problema. Imali su “Veliki korak naprijed”,<br />
“Kulturnu revoluciju” i petogodišnje<br />
gospodarske planove. Rezultat? Ljudi su u<br />
Kini postajali sve siromašniji i siromašniji, a u<br />
Hong Kongu sve bogatiji. Do 1996. hongkonški<br />
BDP per capita bio je za trećinu veći nego<br />
u Velikoj Britaniji! Bili su uspješniji od svojih<br />
“civiliziranih engleskih zaštitnika”.<br />
Državna uprava i vlade vrlo brzo prerastu<br />
svoju upotrebnu gospodarsku vrijednost.<br />
Malo države je korisno. Onoliko koliko je<br />
potrebno da zaštiti pravo vlasništva, osigura<br />
izvršenje ugovora i štiti ljude od nasilja. Puno<br />
države je uvijek katastrofa. Indija je dobar primjer<br />
za to. Indijci imaju veliku državnu upravu.<br />
To je uglavnom relikt staljinizacije zemlje<br />
za vrijeme Indire Gandhi. Doduše, tata Nehru<br />
kći je poslao na školovanje u Englesku, ali joj<br />
mentor, nažalost, nije bio onaj “hongkonški”<br />
Sir John James Cowperthwaite, nego neki<br />
sljedbenici Keynesa i Marxa. To nije bilo dobro.<br />
Naime, čim je naslijedila oca, vrijedno<br />
je prionula državnom popravljanju indijske<br />
ekonomije sa šest uzastopnih gospodarskih<br />
petoljetki. Primjeri Kine i Sovjetskog Saveza<br />
pokazuju da je obično već jedan državni<br />
petogodišnji plan dovoljan da ubije gospodarstvo.<br />
Indija ih je popila šest u nizu. Zato je<br />
danas tamo gdje nitko ne želi biti. Nuspojave<br />
ove državne medicine osjećaju se još i danas.<br />
Indijska birokracija jedna je od najvećih na<br />
svijetu, a narod najsiromašniji.<br />
A kako vam se u cijelu ovu priču uklapaju<br />
hrvatski gospodarski model i Vladine smjernice<br />
gospodarskog oporavka? Podsjeća li vas<br />
Linić na Cowperthwaitea? Ili mislite da nam<br />
je sve to samo radi klime?<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 85
FONDOVI I TRŽIŠTA<br />
IVA BIONDIĆ PARAĆ<br />
Hoteli, banke i telekomi...<br />
upravo tim redom<br />
Turizam je opet u modi, kažu oni koji se<br />
pozivaju na CROBEXturist Zagrebačke burze,<br />
koji je i u ovoj godini nastavio rast te u samo<br />
mjesec i pol zabilježio ‘spektakularnih’ 22%<br />
Prvih šest tjedana ove godine donio je rast dioničkim fondovima u čijem<br />
su fokusu domaće turističke dionice. Najstariji dionički fond, KD<br />
Victoria, tako bilježi gotovo 7 posto rasta, a slijede ga Capital Two (5<br />
posto) te Allianz Equity i FIMA Equity s po 4 posto. U 60-ak milijuna<br />
kuna vrijednom portfelju KD Victorije, hoteli i restorani čine 36 posto udjela,<br />
a slijedi bankarski sektor (13 posto) te telekomunikacije (11 posto). Štoviše,<br />
krajem siječnja u top 10 najvećih ulaganja dionice su Jadranke (10 posto),<br />
Arenaturista i Hotela Imperial (po 9 posto) te Apartmana Medena (3 posto).<br />
Slična je struktura ulaganja i u desetak puta manjem Capital Two, u kojem<br />
turizam čini tridesetak posto portfelja s dionicama poput Valamara, ACI-ja<br />
i Arenaturista u prvih deset. Eurski Allianz Equity također u svom portfelju<br />
ima Valamar (9 posto) te Arenuturist i Plavu lagunu s po 4 posto. Hotelijerstvo<br />
i turizam čini tridesetak posto portfelja i FIMA Equityija.<br />
Turizam je u modi, kažu analitičari i pritom se pozivaju na rast turističkog<br />
indeksa Zagrebačke burze, CROBEXturist. Navedeni indeks i u ovoj je godini<br />
nastavio rast iz prošle (+41 posto) te u samo mjesec i pol zabilježio “spektakularnih”<br />
22 posto. No, navedeni pri tome zaboravljaju provjeriti sastav ovog indeksa.<br />
Naime, nakon revizije u studenom prošle godine, kada su iz tog indeksa<br />
isključeni ACI, HUP Zagreb i Maistra, u njegovu sastavu danas su samo dvije<br />
dionice, Arenaturist i Valamar! I tako su, unatoč svojoj šupljoj logici, u pravu.<br />
S druge strane raspona nalaze se kunska KD Nova Europa (-7 posto) te<br />
PBZ I-Stock (-6 posto), a slijede ih<br />
eurski Ilirika BRIC i Ilirika Azijski<br />
tigar. Dvadesetak milijuna kuna<br />
vrijedan portfelj KD Nove Europe<br />
krajem siječnja bio je ponajviše<br />
izložen ruskim vrijednosnicama (51<br />
posto), EU 27 (26 posto), turskima s<br />
udjelom od 12 posto te hrvatskima<br />
s udjelom od 10 posto. Pritom je 36<br />
posto portfelja bilo alocirano u naftu<br />
i plin, a 30 posto u bankarski sektor.<br />
Fondovi Ilirike Investmentsa potkraj<br />
siječnja upravljali su imovinom<br />
od oko 6 milijuna kuna.<br />
Najveći dionički<br />
fondovi, ZB aktiv i<br />
ZB euroaktiv u prvih<br />
šest tjedana godine<br />
ostali su na razinama<br />
s kraja prošle, kao i<br />
treći po veličini, Erste<br />
Adriatic. Samo je PBZ<br />
Equity zabilježio rast<br />
Najveći dionički fondovi, ZB aktiv (320<br />
milijuna kuna) i ZB euroaktiv (300 milijuna<br />
kuna), u prvih šest tjedana 2014. ostali su na<br />
razinama s kraja prošle godine, kao i treći po<br />
veličini, Erste Adriatic Equity (240 milijuna<br />
kuna pod upravljanjem krajem prosinca).<br />
Samo je PBZ Investov PBZ Equity, s gotovo<br />
185 milijuna kuna povjerenih na upravljanje,<br />
zabilježio rast od oko 2 posto u ovoj godini.<br />
U fokusu ulaganja ZB aktiva krajem siječnja<br />
bili su osnovna potrošačka roba (26 posto<br />
portfelja), opcionalna potrošačka roba (16<br />
posto) te industrijski proizvodi (10 posto).<br />
Prema geografskoj izloženosti, ovaj fond<br />
je najviše bio izložen vrijednosnicama hrvatskih<br />
izdavatelja (35 posto), američkih<br />
(13 posto) te ruskih (12 posto) i srpskih (10<br />
posto). Malo manji fond istog društva, ZB<br />
euroaktiv, krajem siječnja imao je 15 posto<br />
imovine u financijskoj industriji, opcionalna<br />
potrošačka roba činila je 14 posto portfelja,<br />
a zdravstvo 13 posto. Petina imovine bila je<br />
alocirana u vrijednosnice francuskih izdavatelja.<br />
Podjednake udjeleimao je alocirane<br />
u vrijednosnice Ujedinjenog Kraljevstva,<br />
Švicarske i Hrvatske (oko 15 posto).<br />
Detalji portfelja PBZ Equityja nisu dostupni<br />
za siječanj, no podaci iz prosinca pokazuju<br />
da je fond čak 42% imao u potrošačkim<br />
dobrima i uslugama, industrija je činila 10%<br />
portfelja, a zdravstvo 8%. Prema geografskoj<br />
izloženosti, imao je najviše vrijednosnica<br />
hrvatskih (57%), slovenskih (20%)<br />
te srbijanskih (15%) izdavatelja. Čak 94%<br />
portfelja činile su dionice.<br />
Veliki fondovi imaju manje oscilacije<br />
vrijednosti jer je njihova imovina više diverzificirana<br />
pa tako promjena vrijednosti,<br />
pimjerice, jedne dionice manje utječe na<br />
promjenu vrijednosti udjela. Zato se ove<br />
fondove smatra i sigurnijima od fondova<br />
koji upravljaju skromnijom imovinom.<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 87
CITYLINE<br />
ANA MUHAR — LONDON<br />
Zamka za kralja gospara<br />
Ne ide u teretanu, lovi ribe na Mljetu, ne jede sendviče, nego povrće iz vrta,<br />
ljeti radi, zimi putuje. Sve do Londona, mislio je da živi blizu savršenstva<br />
Svi mi, djeca milenijskog egzodusa,<br />
odljeva mozgova i velikih ambicija<br />
odavno smo se složili da ono<br />
što London čini magičnim jest količina<br />
samopouzdanja koju nam daje. “Ovdje<br />
se sve čini moguće”, jednom mi je<br />
oduševljeno rekla Lana. Tada smo obje<br />
pohađale prvi kvartal naših britanskih<br />
magisterija i na autobusnoj ruti od juga<br />
Londona prema njegovu sjeveroistoku<br />
nizale razloge koji bi išli u prilog našoj<br />
briljantnoj budućnosti. To su bili dani<br />
selektivnog doživljaja, kad su nam<br />
se sendviči u Pret-a-mangeru činili<br />
vrhunskim kulinarstvom, a povratak<br />
podzemnom noću mala cijena za nezaboravni<br />
provod koji bi nam pružali<br />
skriveni kutevi grada. Smatrale smo,<br />
tada, da nam sve daje samopouzdanje<br />
- ljubazna gospoda na šalterima podzemne<br />
gdje smo punile Oyster karte<br />
za prijevoz kovanicama pronađenim<br />
na dnu studentskih torbi, konobari u<br />
lokalnom pubu, uvijek spremni s komplimentom<br />
poslužiti nam džin-tonik,<br />
gorde aleje londonskog zapada i gizdavi<br />
neboderi istoka.<br />
Teško da bih se sjetila toga doba, da<br />
me posljednjih tjedana nije zasula hrpa<br />
e-mailova i Facebook poruka toliko<br />
sličnog sadržaja da strahujem da se radi<br />
o fenomenu. “Draga Ana, molim te za<br />
pomoć jer ne znam kome da se obratim…”<br />
uobičajeni je početak nakon kojeg<br />
slijedi sažetak životnih priča – počeci<br />
pravne karijere, znanstveni koraci,<br />
umjetnost, on-line marketing, poduzetništvo.<br />
Srž svake poruke u znaku je beznadnosti.<br />
Završetak je skriveni zahtjev<br />
za mojih nekoliko rečenica nade.<br />
Visokoškolovani zagrebački tridesetogodišnjaci<br />
žele u London. Nakon studija<br />
prava, kemije, elektrotehnike, matematike<br />
i godina kompliciranog zaposlenja,<br />
uglavnom na temelju sumnjivih ugovora<br />
i neisplaćenih plaća, intelektualna<br />
je mladež slomljenih krila otkrila da im<br />
ih može vratiti jedino London. Kako<br />
sam i sama bila jedna od njih, kopam<br />
po samosugestijama koje sam koristila<br />
za svojih prvih londonskih dana. Pišem<br />
im o snalažljivosti i radišnosti koja je u<br />
anglosaksonskom svijetu na cijeni. Ali,<br />
tek što pismo poprima oblik, odgađam<br />
slanje. Shvaćam da govorim neistinu..<br />
RAD I SNALAŽLJIVOST<br />
OVDJE JESU NA CIJENI,<br />
ALI NIKAD NISI DOMA<br />
PRIJE MRAKA. VJEČNA<br />
POTRAGA ZA BOLJIM<br />
PREPLAĆENIM STANOM<br />
UBIJA SAMOPOUZDANJE<br />
Jer, prevarila sam se u tvrdnji da<br />
London vraća samopouzdanje obrazovanim<br />
mladim ljudima. Tomu me nije<br />
naučio London, vječne selidbe u potrazi<br />
za boljim preplaćenim stanom, ni nemilosrdno<br />
poslovno okruženje zbog kojeg<br />
se moj suprug s posla nikad ne vraća<br />
prije dubokog mraka, pa ni činjenica da<br />
se zaljubljenica u London Lana vratila<br />
u Zagreb, Yasmin u Madrid, Johannes u<br />
Stockoholm, a Angelina u Rim.<br />
Lekciju o Londonu dao mi je Pero.<br />
Dubrovački poduzetnik stigao nam<br />
je u posjet sa svojom lijepom suprugom.<br />
Preslikavši svoj gosparski ponos,<br />
ulicama Londona hodao je kao da mu<br />
pripadaju. Gledajući iz kuta rush hour<br />
prometa i gustih oblaka nad Britanijom,<br />
Pero je pronašao definiciju života najbližu<br />
savršenstvu. Umjesto u teretanu,<br />
subotom ujutro ide u ribolov na Mljet.<br />
On nikada ne jede Pret-a-manger sendviče,<br />
nego ribu i povrće iz vrta. A dok<br />
se svijet bori sa siječanskom depresijom,<br />
putuje svijetom, uživajući u plodovima<br />
svojega ljetnog rada. I smatrao je da živi<br />
kao kralj. Sve do jedne londonske večeri<br />
kada je suprugu izveo u restoran u koji<br />
svaki “kralj” izvodi svoju ženu.<br />
Vidjevši račun u Zumi, koji pokriva<br />
mjesečnu plaću njegova prosječnog<br />
djelatnika, kiselo se nasmiješio. Idućeg<br />
dana vodili smo ga u Knightsbridge.<br />
Mislili smo da će ga, kao ljubitelja automobila,<br />
razveseliti neslužbena izložba<br />
ispred Harrodsa. Prevarili smo se. Nakon<br />
pedesetak Lamborghinija, Ferrarija<br />
i Bentleyja, Pero se užasnuto upitao zašto<br />
svi imaju automobil njegovih snova.<br />
Svi osim njega. “Što ćeš, to ti je London!”<br />
rekao je. Bilo je još nekoliko loših trenutaka,<br />
primjerice kada se njegovoj supruzi<br />
u izlogu svidjela jedna haljina (3000<br />
funti), njemu kožne cipele Berluti (1700<br />
funti), a objema njihova kuća snova na<br />
adresi Alexander Place (40 milijuna<br />
funti). “Što ćeš, to ti je London!” rekla<br />
sam mu, ali nije me slušao. Pred mojim<br />
očima, njegovo samopouzdanje činilo<br />
ga je slabijim nego što je bio kad je sletio<br />
na Heathrow. Prepoznala sam to, jer taj<br />
efekt doživljavam svakodnevno.<br />
Uhvaćen u zamku najskupljeg grada<br />
na svijetu, ulaštenog aristokratskim naslijeđem<br />
i arapskim novcem, Pero više<br />
nije mislio da živi kao kralj. Umjesto<br />
nabrajanja svega što ima, mojega gosta<br />
morilo je sve što nema. “Što ćeš, to ti je<br />
London!” komentirali smo prateći Peru<br />
na aerodrom.<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 89
90 FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
FORBES LIFE<br />
MEĐUNARODNE ŠKOLE I KOLEDŽI U HRVATSKOJ<br />
JELI OVO<br />
SKUPO<br />
OBRAZOVANJE?<br />
Učenje doživotno utječe na osobu i zato<br />
je njegova kvaliteta bitna. Obrazovanje je<br />
jedna od najznačajnijih investicija koje ćemo<br />
napraviti u životu jer ulažemo u sebe<br />
PIŠE: MIRELA LILEK<br />
SHUTTERSTOCK<br />
Kanađanin Don Hudspeth<br />
ima jasan pogled na obrazovanje.<br />
Vremena su, kaže,<br />
teška, no obrazovanje je<br />
neprocjenjivo. Riječ je o jednom od<br />
najznačajnijih ulaganja koje ćemo napraviti<br />
u životu jer ulažemo u sebe.<br />
Nisam ga nimalo isprovocirala pitanjem<br />
zašto je otvoren skupi američki<br />
koledž u zemlji u kojoj se ljudi bune jer<br />
djeci moraju plaćati studij, a istodobno<br />
kupuju automobile na kredit ili jednostavno<br />
nemaju novca za obrazovanje.<br />
Objasnio mi je sljedeće: “Istina, kupovna<br />
moć se smanjila, no nije se smanjio<br />
interes za privatnim obrazovanjem.<br />
Zato od početka krize svake godine<br />
ulažemo više od 2,5 milijuna kuna u<br />
stipendije, što je dovoljno da bi 60 posto<br />
upisanih studenta imalo pokrivene<br />
troškove školarine od 10 do 50 posto.”<br />
Don Hudspeth je predsjednik i dekan<br />
RIT-a Croatia, donedavno poznatog<br />
kao Američka visoka škola za management<br />
i tehnologiju, osnovana još<br />
1997. godine u Dubrovniku. S tri kćeri i<br />
suprugom Đurđicom, Hudspeth živi u<br />
Dubrovniku, koji smatra svojim domom<br />
i jedan je od dvojice dekana stranaca u<br />
Hrvatskoj. “Hrvatska je danas, 17 godina<br />
nakon osnivanja američkog koledža<br />
u Dubrovniku, a potom i Zagrebu,<br />
jedna od ključnih lokacija za Rochester<br />
Institute of Technology u New Yorku”,<br />
uvjerava nas Hudspeth.<br />
Rochester Institute of Technology<br />
jedno je od najuglednijih američkih sveučilišta<br />
čiji su studiji usmjereni na razvoj<br />
karijere studenta. To sveučilište nudi<br />
čak 230 akademskih studija, a sa svojih<br />
18.000 studenata deseto je po veličini<br />
privatno sveučilište u SAD-u. Hrvatska<br />
je, kaže Hudspeth, postala centar europskih<br />
operacija američkog RIT-ja. Jedini<br />
američki koledž u Hrvatskoj specifičan<br />
je za naš sustav jer studentu nakon završetka<br />
dodjeljuje dvije diplome - američku,<br />
istovjetnu onoj kakvu dobiva student<br />
u New Yorku ili Dubaiju (još jedna RITjeva<br />
destinacija), te hrvatsku diplomu<br />
usklađenu s Bolonjskim procesom.<br />
Kada Donu Hudspethu postavite<br />
pitanje koji je profil studenata jedinog<br />
američkog koledža u Hrvatskoj,<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 91
FORBES LIFE<br />
MEĐUNARODNE ŠKOLE I KOLEDŽI U HRVATSKOJ<br />
aludirajući pritom na imućnost<br />
roditelja zbog godišnje<br />
školarine od 5700 eura, on<br />
odgovara da ne postoji ništa<br />
tipično za njihove studente.<br />
“Imamo studente iz privatnih<br />
i državnih srednjih škola;<br />
neki dolaze iz dobrostojećih<br />
obitelji, drugi studiraju uz<br />
kredit, a mnogi studiraju uz<br />
stipendije”, kaže dekan. Ono<br />
što im je zajedničko, dodaje,<br />
jest želja za obrazovanjem<br />
koje će im omogućiti uspješnu<br />
poslovnu karijeru. To je<br />
jedino što je tipično za svih<br />
550 sadašnjih studenata u<br />
Dubrovniku i Zagrebu koji<br />
studiraju menadžment u turizmu,<br />
hotelijerstvu i uslužnim<br />
djelatnostima, međunarodno<br />
poslovanje i informacijske<br />
tehnolgoije ili su pak<br />
na Master of Science studiju Service<br />
Leadership and Inovation.<br />
Struktura studenata po zemljama iz<br />
kojih dolaze je zanimljiva jer je 30 posto<br />
sadašnjih studenata iz zemalja poput<br />
Australije, Austrije, Bosne i Hercegovine,<br />
Crne Gore, Južnoafričke<br />
Republike, Južne Koreje, Kanade,<br />
Kine, Makedonije, Norveške,<br />
Rusije, Srbije, SAD-a,<br />
Turske…<br />
Na RIT-ju Croatia tvrde da<br />
se 80 posto završenih studenata<br />
(od ukupno 1600) zaposlilo<br />
u roku od tri mjeseca. Većina<br />
ih, navodi Hudspeth, radi na<br />
visokim, menadžerskim pozicijama.<br />
Neki rade u velikim<br />
kompanijama u Hrvatskoj<br />
poput Agrokora, T-HT-a, Dukata,<br />
Podravke, Zagrebačke<br />
banke i Valamar grupe, a neki<br />
su svoj uspjeh izgradili u inozemstvu.<br />
“Jako sam ponosan<br />
na njihov uspjeh. Jedna naša<br />
diplomantica, primjerice, radi<br />
u tvrtki Phillip Morris, druga<br />
je na poziciji direktorice marketinga<br />
za Radisson Blu Hotel<br />
u Dubaiju”, kaže i nastavlja s<br />
OD POČETKA KRIZE SVAKE<br />
GODINE ULAŽEMO 2,5 MILIJUNA<br />
KUNA U STIPENDIJE<br />
DON HUDSPETH, RIT<br />
nabrajanjem: ima ih i u Australiji, gdje<br />
jedan diplomant radi u poznatoj revizorskoj<br />
kući KPMG ili u The Ritz Carlton<br />
Hotelu na Velikom Kajmanu.<br />
Ipak, jedan od interesantnijih primjera<br />
je Sense Consulting, hrvatska<br />
U DUBROVNIKU PLANIRAMO OVE<br />
GODINE OTVORITI FAKULTET<br />
ZDRAVSTVENIH ZNANOSTI<br />
DUŠKO PAVLOVIĆ, DIU LIBERTAS<br />
tvrtka za poslovno savjetovanje,<br />
čiji je suosnivač njihov diplomant.<br />
Ili Bazaar.hr, prva društvena<br />
mreža ponude i potražnje,<br />
obiteljski biznis koji vode brat i<br />
sestra – student i diplomantica<br />
RIT-ja Croatia.<br />
Karijera samog dekana, pak,<br />
bila je vezana uz prehrambeni i<br />
bankarski sektor, a profesionalni<br />
interesi su mu uslužne djelatnosti,<br />
prodaja i menadžment.<br />
Funkciju direktora visoke privatne<br />
škole preuzeo je 1999. Za<br />
svoje sadašnje zaposlenike kaže<br />
da su im primanja natprosječna<br />
za hrvatske prilike. To je, objašnjava,<br />
zato što zapošljavamo<br />
samo vrhunske profesionalce,<br />
bilo da je riječ o nastavnom ili<br />
administrativnom osoblju, i od<br />
njih očekujemo samo najbolje.<br />
Neki profesori dolaze iz Hrvatske,<br />
a drugi su, bilo gostujući ili stalni,<br />
Amerikanci, Kanađani, Nijemci. Neki<br />
od njih imaju dvojna državljanstva. Bez<br />
obzira odakle su, svima je zajedničko da<br />
nastavu izvode u skladu s američkim<br />
zakonima u obrazovanju.<br />
“Mi studente učimo da kritički<br />
razmišljaju, postavljaju pitanja<br />
te se znaju snaći u traženju<br />
odgovara, a ne da memoriraju<br />
činjenice napamet”, kaže D.<br />
Hudspeth.<br />
U potrazi za dokazom o intenzivnom<br />
korištenju inovativnih<br />
nastavnih metoda na RIT-ju,<br />
dolazimo do profesora Petera<br />
Schmidta, poznatog po svojoj<br />
“flipped classroom” metodi predavanja.<br />
Njegovi studenti teorijski<br />
dio gradiva slušaju kod kuće,<br />
i to gledajući Schmidtova videopredavanja.<br />
Na satu rade u malim<br />
grupama na konkretnim projektima.<br />
Schmidt od američkog<br />
RIT-ja dobiva sredstva za daljnja<br />
istraživanja učinkovitih tehnika<br />
i metoda poučavanja studenata.<br />
“Kao što naslućujete, od našeg<br />
akademskog osoblja očekujemo<br />
mnogo. Cilj je zainteresirati stu-<br />
92<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
S NAŠOM<br />
MATUROM DJECA<br />
SE MOGU UPISATI<br />
NA SVA SVEUČLIŠTA<br />
NJEMAČKOGA<br />
GOVORNOG<br />
PODRUČJA<br />
ELFIE KOLLER,<br />
RAVNATELJICA NJEMAČKE<br />
MEĐUNARODNE ŠKOLE<br />
SANDRA ŠIMUNOVIĆ/CROPIX<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 93
FORBES LIFE<br />
MEĐUNARODNE ŠKOLE I KOLEDŽI U HRVATSKOJ<br />
dente i pružiti im najbolja znanja<br />
na najbolji način kako bi kad diplomiraju<br />
bili spremniji za poslovni<br />
svijet u koji ulaze”, kaže Hudspeth.<br />
Cilj im je imati više od 1000 studenata,<br />
oko 600 redovnih u Zagrebu,<br />
300-tinjak u Dubrovniku te još<br />
njih 200 na razmjeni.<br />
Dubrovnik nudi još jednu međunarodnu<br />
privatnu visokoškolsku<br />
instituciju, koja je nedavno<br />
promijenila vlasnika i ime u DIU<br />
Libertas. Grupa Libertas sredinom<br />
prošle godine kupila je većinski<br />
dio Međunarodnog sveučilišta<br />
u Dubrovniku, u čijem su<br />
sklopu dva fakulteta koja izvode<br />
preddiplomsku nastavu za 200-<br />
tinjak studenata. Predsjednik<br />
Upravnog vijeća DIU-a Duško<br />
Pavlović već je više od 20 godina u<br />
međunarodnom biznisu, a od toga<br />
je 15 godina bio direktor dviju<br />
britanskih kompanija u Londonu.<br />
U karijeri je kreirao i realizirao<br />
poslove za vlade 40-ak zemalja.<br />
“Sveučilište smo tek nedavno<br />
potpuno preuzeli i završavamo<br />
preregistraciju kojom ćemo studente<br />
upisivati u preddiplomski,<br />
diplomski i doktorski studij u Zagrebu<br />
i Dubrovniku”, kaže Pavlović,<br />
u čijoj su instituciji ovih dana<br />
počele marketinške aktivnosti za upis<br />
prve generacije studenata na studij glume.<br />
Pokrenut će i fakultet zdravstvenih<br />
znanosti, što je logičan slijed uzmemo li<br />
u obzir da je na rektorskoj funkciji tog<br />
privatnog univerziteta Asim Kurjak. U<br />
Dubrovniku njihove studije pohađaju<br />
studenti iz 24 zemlje, najviše iz SAD-a.<br />
Računaju da će u ovoj godini u Zagrebu<br />
upisati oko 150 studenata, a u Dubrovniku<br />
još 60 do 80.<br />
Zašto dolaze? “Zato što imamo profesore<br />
s najuglednijih svjetskih sveučilišta!<br />
Među predavačkim kadrom je<br />
Janice McCormick, izvršna direktorica<br />
doktorskih studija na Harvard Business<br />
School, zatim Cynthia Perrin Schneider,<br />
profesorica Georgetown Universityja<br />
i bivša američka veleposlanica u<br />
Nizozemskoj. I još mnogi”, objašnjava<br />
BERISLAVA PICEK/CROPIX<br />
POVEZANI SMO S NIZOM<br />
VELEPOSLANSTAVA,<br />
POSEBNO SA ŠVEDSKIM I<br />
KAZAHSTANSKIM<br />
IVO ŠLAUS, VISOKA ŠKOLA<br />
MEĐUNARODNIH ODNOSA<br />
Pavlović glavni razlog zašto su američki<br />
studenti spremni platiti 36.000 kuna<br />
za preddiplomski ili 42.000 kuna za diplomski<br />
studij na privatnom sveučilištu<br />
u Dubrovniku.<br />
Ali kada se, pak, znanstvenik Instituta<br />
Ruđer Bošković i dugogodišnji član<br />
Svjetske akademije znanosti i umjetnosti<br />
(WAAS), akademik Ivo Šlaus, prije<br />
pet godina preselio u privatni sektor,<br />
mnogi su se zbunili. On je odlučio postati<br />
dekanom Visoke škole međunarodnih<br />
odnosa i diplomacije Dag Hammarskjold<br />
u Zagrebu, čiji je slogan “Svjetska<br />
karijera počinje ovdje”. Ima dva studija<br />
– trogodišnji preddiplomski stručni<br />
i dvogodišnji specijalistički diplomski<br />
stručni studij s ukupno 278 studenata.<br />
Na pitanje kako to da je odlučio postati<br />
dekanom privatne međunarodne škole,<br />
akademik navodi niz razloga<br />
usmjerenih na promjenu paradigme.<br />
“Porast kvalitete života<br />
ostvarenog najviše uspjesima<br />
znanosti obilježava uništavanje<br />
ljudskog kapitala. Stopa<br />
zaposlenosti u Europi niža je<br />
od 75 posto, u Hrvatskoj oko<br />
50 posto, imovinska nejednakost<br />
je sve veća, sto puta veća<br />
nego što je predlagao J.P. Morgan.<br />
I to je neodrživo”, kaže<br />
akademik Šlaus u pokušaju da<br />
naglasi važnost međunarodnih<br />
odnosa i diplomacije.<br />
Visoka škola na jesen će<br />
napuniti šestu akademsku godinu,<br />
a dosad se, vjeruje Šlaus,<br />
etablirala kao najčešći izbor<br />
studenata koji se u karijeri žele<br />
baviti međunarodnim odnosima,<br />
diplomacijom i vanjskom<br />
politikom. Škola je usklađena<br />
s Bolonjskim procesom i povezana<br />
je s nizom veleposlanstava<br />
u Hrvatskoj, posebno sa<br />
švedskim i kazahstanskim.<br />
“Naša visoka škola vodeća<br />
je ustanova u obrazovanju<br />
stručnjaka u području međunarodnih<br />
odnosa i diplomacije<br />
u ovome dijelu Europe”, kaže<br />
akademik Šlaus. Dosad je na<br />
njoj diplomiralo stotinjak studenata, s<br />
time da je oko polovice diplomiranih<br />
prvostupnika upisalo njihov specijalistički<br />
studij. Trećina je nastavila studij<br />
na stranim sveučilištima, primjerice u<br />
Beču, Amsterdamu i Torontu. Oni koji<br />
su se odlučili za posao danas rade u<br />
međunarodnim institucijama (jedna je<br />
specijalistica u Europskom parlamentu),<br />
međunarodnim organizacijama poput<br />
UNICEF-a, državnoj upravi (MVEP),<br />
veleposlanstvima…<br />
Škola ima ugovore o suradnji s mnogim<br />
diplomatskim školama kao što su<br />
Geneva School of Diplomacy, Andrassy<br />
Universitat Budapest, Academy of Cultural<br />
Diplomacy Berlin, a povezana je s<br />
univerzitetima u Bukureštu, Cluju i Sieni<br />
u okviru doktorskog programa koji<br />
vodi WAAS. Njihovi studenti imaju u<br />
94<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
ponudi osam jezika, uključujući<br />
kineski i arapski. Zagreb je međunarodnu<br />
paletu obrazovnih<br />
institucija prije više godina proširio<br />
s još dvije međunarodne<br />
škole, američkom i njemačkom,<br />
koje imaju šansu razviti se u respektabilne<br />
institucije.<br />
Američka međunarodna škola<br />
u Zagrebu, čiji je direktor David Harris,<br />
danas ima oko 250 učenika koji dolaze<br />
iz čak 33 zemlje. Oko 25 posto su Hrvati.<br />
Slijede Amerikanci (17 posto) i Talijani<br />
(9 posto). Trećina njihovih učenika su<br />
djeca diplomata ili im roditelji rade u<br />
diplomatskim misijama, dok su ostali<br />
polaznici, objašnjava Phil Hewitt, voditelj<br />
marketinga škole, djeca stranaca koji<br />
posluju u Hrvatskoj. U školi tvrde da se<br />
nakon završetka obrazovanja u Američkoj<br />
školi sva djeca upisuju na sveučilišta.<br />
“Uglavnom biraju SAD, Veliku<br />
Britaniju ili svoju domovinu i vrlo mali<br />
postotak njih direktno odlazi na hrvatsko<br />
tržište rada”, kaže Hewitt, koji glavnom<br />
prednošću škole smatra vrhunsku<br />
kvalitetu obrazovanja. Njihov program,<br />
naime, vodi do američke srednjoškolske<br />
diplome ili IB diplome. Filozofija<br />
IMAMO 250 UČENIKA. NAŠ<br />
PROGRAM VODI DO AMERIČKE<br />
SREDNJOŠKOLSKE DIPLOME ILI<br />
IB DIPLOME<br />
DAVID HARRIS, DIREKTOR AMERIČKE<br />
MEĐUNARODNE ŠKOLE ZAGREB<br />
učenja temelji im se na znatiželji, odnosno<br />
učenju s razumijevanjem, što, tvrdi<br />
Hewitt, ima doživotni utjecaj na osobu.<br />
Osim što su polaznici u svakodnevnom<br />
kontaktu s izvornim američkim govornicima<br />
(engleski je, kaže Hewitt, jezik<br />
njihova školskog hodnika), glavna im<br />
je prednost što dobivaju dobru podlogu<br />
za buduća sveučilišta u zemljama engleskog<br />
govornog područja.<br />
Za djecu koja vladaju njemačkim na<br />
raspolaganju je Njemačka međunarodna<br />
škola, otvorena za sve nacionalnosti<br />
uz preduvjet da znaju njemački jezik.<br />
Osnovana je prije deset godina uz pomoć<br />
njemačkog veleposlanstva. Zanimljiva<br />
je poslovnim ljudima iz Njemačke i Austrije,<br />
pa se broj djece s početno upisanih<br />
18 povećao na 125, s time da je 40 posto<br />
upisanih iz Hrvatske. “U njemačkom<br />
TOMISLAV KRIŠTO/CROPIX<br />
školskom sustavu učenik je u<br />
središtu nastavnog procesa i<br />
programi su individualizirani.<br />
Naglasak je na stjecanju vještina<br />
i sposobnosti, ne samo znanja,<br />
čime se djeca rano motiviraju na<br />
samostalno razmišljanje i rad”,<br />
objašnjava ravnateljica škole,<br />
Njemica Elfie Koller. Pritom uče<br />
tri strana jezika. “To pokazuje orijentiranost<br />
naše škole prema Europi. Također,<br />
vrlo su nam važni prirodni predmeti”,<br />
kaže Koller. Razmišlja li o nadogradnji<br />
i osnivanju studija? To, kaže, nije primarni<br />
cilj. “S našom maturom učenici<br />
imaju mogućnost upisa na sva sveučilišta<br />
njemačkoga govornog područja”,<br />
kaže direktorica škole koja zapošljava<br />
16 nastavnika, od kojih je sedam došlo iz<br />
Njemačke. Partner im je Francuska međunarodna<br />
škola, s kojom dijeli zgradu u<br />
Eurokampusu, kako ga zovu, ali i nastavu<br />
hrvatskog i engleskog jezika.<br />
Oprema međunarodnih škola podrazumijeva<br />
interaktivne ploče, laptope ili<br />
tablete. Školarina od prvog do petog<br />
razreda u Njemačkoj školi je 40 tisuća<br />
kuna, a od petog 44 tisuće, čemu treba<br />
dodati upisninu od 4000 kuna.<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 95
96 FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
FORBES<br />
ADRIATIC CROATIA INTERNATIONAL CLUB<br />
POWERED BY ACI<br />
ACI lanac bisera<br />
Već 31 godinu ACI-jeve marine od Umaga do Dubrovnika<br />
nautičarima pružaju usluge visokog nautičkog standarda<br />
je najveći sustav marina<br />
ACI na Mediteranu - 21 marina<br />
razmještena je od Umaga na sjeveru<br />
istarskog poluotoka do Dubrovnika.<br />
ACI je jedinstven sustav i u svjetskim<br />
razmjerima - one su pravi lanac bisera<br />
unutar raskošne čipke hrvatskog arhipelaga.<br />
Već 31 godinu ACI-jeve marine<br />
nautičarima pružaju usluge visokog<br />
nautičkog standarda: u svakoj marini<br />
nautičare čeka čvrst i siguran vez, voda<br />
i struja na gatu, toaleti, tuševi s toplom<br />
vodom, usluge recepcije, opskrba hranom<br />
i pićem, čistoća okoliša i mogućnost<br />
odlaganja otpada. A danas imaju<br />
WLAN sustav za pristup internetu.<br />
Marine su smještene na atraktivnim<br />
pravcima krstarenja, pristup je lagan i<br />
pouzdan, pružaju maksimalnu sigurnost<br />
brodu i miran san posadi. Marine<br />
posebnog standarda nalaze se u parkovima<br />
prirode, blizu visokovrijednih<br />
povijesnih spomenika, uz drevne gradske<br />
jezgre, imaju restorane s domaćom<br />
kuhinjom, priredbe za goste, sportske<br />
terene i čisto more za kupanje.<br />
PIŠE: MLADEN GEROVAC<br />
ACI - lanac od 21 marine<br />
ADRIATIC CROATIA<br />
INTERNATIONAL<br />
CLUB d. d.<br />
MARINE I VEZOVI<br />
n 21 marina i 1 privezište<br />
n 6079 vezova<br />
n Teritorij: 374.520,77 m 2<br />
n Akvatorij: 939.196,86 m 2<br />
n Koncesija: 1.313.717,63 m 2<br />
GODINA 2013.<br />
n Uplovilo 83.517. brodova<br />
n Ugošćeno 375.000 nautičara<br />
n Ostvareno 109.846 broddana<br />
(2 posto više nego 2012.)<br />
CIJENE - SEZONA 2014.<br />
n Cijena dnevnog veza – 20<br />
posto popusta vjernim<br />
nautičarima<br />
n Korištenje dizalice – u većem<br />
broju marina niža cijena<br />
n Cijena godišnjeg veza – bez<br />
poskupljenja<br />
PLANOVI 2014. – 2015.<br />
n Gradnja nove marine u<br />
Slanom<br />
n 45 vezova za megajahte u<br />
marini Dubrovnik<br />
n Rekonstrukcija kopnenog i<br />
morskog dijela marine Rovinj<br />
n Preuređenje i proširenje<br />
marine Opatija<br />
n Obnova pontona u marini<br />
Skradin<br />
n Obnova sanitarija u<br />
marinama Opatija, Vrboska,<br />
Vodice i Palmižana<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 97
FORBES<br />
ADRIATIC CROATIA INTERNATIONAL CLUB<br />
POWERED BY ACI<br />
ACI MARINE<br />
Moć Istre, čar Kornata,<br />
opojnost Dalmacije<br />
Nautičko ishodište svih užitaka u Istri upravo su ACI-jeve marine,<br />
od Umaga, Rovinja, Pule i Pomera do opatijskih Ičića<br />
Nautička ishodišta za sve užitke<br />
u Istri upravo su ACI-jeve<br />
marine raspoređene duž cijele<br />
njezine obale – od Umaga, Rovinja, Pule<br />
i Pomera do opatijskih Ičića.<br />
Moć zemlje, snaga mora, oaza mira.<br />
To je Istra. Očaravajuća od davnina. Od<br />
brijunskog dinosaura do ledenog doba<br />
i Limskog fjorda. Od paleolitskog lovca<br />
iz pulske špilje do rimskih vila i dvije<br />
tisuće godina stare pulske Arene. Od<br />
hrama Diane, Marsa i Neptuna do porečke<br />
Eufrazijeve bazilike i rovinjske<br />
Svete Eufemije. Do najstarijeg jadranskog<br />
svjetionika, Savudrije.<br />
Ljepota istarske zemlje zrači i privlači<br />
pritajenom snagom, blagom zimom<br />
i toplim ljetom, pastelnim bojama<br />
krajolika. Polja, brežuljci, vinogradi,<br />
maslinici, stancije, zidine, zvonici, stari<br />
gradići Grožnjan, Oprtalj, Motovun,<br />
Roč. Stari kameni Hum, najmanji grad<br />
na svijetu. Uske uličice, stara vrata, mali<br />
park s klupom za zaljubljene. Vladavina<br />
tišine i dah starine.<br />
A u neposrednoj blizini – snaga i<br />
šarm mora. Batane i ribarske brodice<br />
na vezu. Mediteranski gradić, strme kamene<br />
uličice, mali trgovi i kampaneli,<br />
crkve, renesansne i barokne palače.<br />
Umag, Poreč, Vrsar Rovinj, Pula.<br />
Osebujna i bogata prošlost sačuvana<br />
u muzejima i zavičajnim zbirkama. Na<br />
seoskim sajmovima rukotvorine pro-<br />
PULA Marina podno drevne Arene polazište je<br />
za atraktivne i u svijetu jedinstvene Brijune<br />
UMAG Najsjevernija, po broju vezova jedna od<br />
većih ACI-jevih marina ima Istru kao na dlanu<br />
daju posljednji rukodjelci izumrlih zanata.<br />
Na priredbama i pučkim feštama<br />
zvuci drevnih roženica, miha, duplic.<br />
Dvoglasna opojna pjesma i starinski<br />
ples balun.<br />
I posvuda oštarije, restorani i konobe.<br />
Rakija biska, s ljekovitom imelom.<br />
Stara istarska kuhinja nudi pršut i ovčji<br />
sir, ombolo, divljač, maneštru, žgvacet,<br />
njoke i fuže. I istarski tartuf, među najcjenjenijima<br />
na svijetu. Plodovi mora,<br />
ribe i rakovi. I istarske slastice – kroštule,<br />
fritule, povetice, cukerinčići. A<br />
na sve to vina iz istarskih vinograda i<br />
podruma – plemeniti teran i zlatasta<br />
malvazija.<br />
Danas se u Istri uživa i na 180 kilometara<br />
plaža, na sportskim terenima<br />
i u živopisnom podmorju. Na planinarskim<br />
i pješačkim rutama, na 1500<br />
kilometara markiranih biciklističkih<br />
staza. Na filmskim i jazz festivalima. Na<br />
koncertima svjetskih zvijezda. Na bravuroznim<br />
opernim izvedbama. U vrhunskim<br />
hotelima, noćnim klubovima i<br />
restoranima. Uz chill out, lounge, latino<br />
glazbu i zalazak sunca na plaži …<br />
Nacionalni park Brijun jedinstven<br />
je u svijetu. Neolitske poluzemunice,<br />
raskošna rimska vila, samostani, crkve,<br />
tvrđava Tegetthoff, prvi grijani bazen<br />
s morskom vodom iz 1912, ljetna rezidencija<br />
Tita, pejsažni parkovi, tisuće<br />
stabala crnike, alepskog bora, čempresa,<br />
pinija, cedrova, safari-park, deve, zebre,<br />
ljame, antilope ... U tom okruženju<br />
je golf-igralište. Podmorje je ronilačka<br />
atrakcija, netaknuta ribarskim mrežama,<br />
sidrima i podvodnim puškama.<br />
98<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
ACI MARINA<br />
ROVINJ kultno je<br />
mjesto nautičara<br />
i jedriličarskih<br />
dvoboja u sjeni<br />
crkvenog tornja<br />
i pomorskog<br />
putokaza Svete<br />
Eufemije<br />
LEGENDE ACI MATCH RACEA<br />
Planetarnu slavu u jedrenju ACI je stekao organiziranjem svjetskih dvoboj-natjecanja ACI Match Race. Rovinj, Dubrovnik, Umag,<br />
Split - na tim su se regatama okupljala najpoznatija imena jedriličarskog svijeta. Titule pobjednika ovdje su osvajali legendarni<br />
krotitelji vjetra u jedara: Paul Cayard, Peter Gilmour, Chris Dickson, Bertrand Pace, Russell Coutts, Dean Barker...<br />
PALMIŽANA<br />
Vjekovni gradovi na kopnu, Trogir, Split, Omiš, Makarska, i<br />
bajkoviti otoci Šolta, Vis, Brač, Hvar, Pakleni otoci… Cijelo ovo<br />
područje splitskog okružja pokrivaju pet dobro raspoređenih<br />
ACI-jevih marina: kopnene u gradovima Trogiru i Splitu te Milna<br />
na Braču, Palmižana na Paklenim otocima i Vrboska na Hvaru.<br />
Marina Palmižana ima sezonski režim rada, otvorena je od 1.<br />
travnja do 31. listopada. Morski je taksi povezuje s Hvarom,<br />
neizbežnim odredištem ljetnih jadranskih moreplovaca<br />
KORNATI<br />
U samom srcu dalmatinske fantazije smještene su ACI-jeve<br />
marine Skradin, Vodice, Jezera i ljetni kornatski dragulji – Žut<br />
i Piškera. Obje su savršeno uklopljene u iskonsku prirodu Kornata.<br />
To su suvremene nautičke civilizacijske oaze protiv kojih<br />
ništa ne bi imao zasigurno ni Bernard Shaw koji je opčinjen<br />
ovim mjestom izrekao i zapisao onu poznatu nadahnutu<br />
rečenicu: “Posljednjeg dana stvaranja Bog je poželio okruniti<br />
svoje djelo i stvorio je Kornate od suza, zvijezda i daha.”<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 99
FORBES<br />
ADRIATIC CROATIA INTERNATIONAL CLUB<br />
POWERED BY ACI<br />
MARINA U KOMOLCU<br />
nudi siguran vez visokog standarda<br />
nadomak Dubrovniku i Elafitima<br />
ACI MARINE Sigurnost<br />
plovila, spoj ljepote i stila života<br />
Marine Dubrovnik, Umag, Opatija, Cres, Jezera, Vodice, Split, Milna,<br />
Vrboska i Korčula ponosno viju Plavu zastavu za besprijekorno čisto more<br />
marina Dubrovnik u Komolcu<br />
jedna je od najsi-<br />
ACI<br />
gurnijih nautičkih luka na Jadranu.<br />
U njoj ima mjesta za 380 brodova na<br />
moru i 140 na kopnu, i to ne samo za<br />
vez nego i za čuvanje i održavanje. Prima<br />
i megajahte do 60 metara dužine.<br />
Čitav je niz sadržaja na raspolaganju<br />
nautičarima: recepcija s mjenjačnicom,<br />
praonice rublja, restoran, snack-bar,<br />
aperitiv bar i pivnica, internet caffe,<br />
mali trgovački centar, servisna radionica,<br />
travel liftovi nosivosti 60 i 130<br />
tona, postrojenje za obradu otpadnih<br />
voda, crpka za gorivo. Tu je i tenisko i<br />
SLANO,<br />
22. ACI-jeva MARINA<br />
Marina Slano prostirat će se na ukupnoj<br />
površini od 66.300 m 2 . Valobran<br />
i gatovi ukupne dužine blizu 700<br />
metara moći će na vez primiti 200<br />
plovila duljine od 11 do 25 metara.<br />
Predviđena je gradnja zgrade recepcije<br />
i poslovnih prostora te restorana<br />
s terasom i vanjskim bazenom. Okoliš<br />
marine oplemenit će se mediteranskom<br />
hortikulturom, s vodotokom i<br />
mostom. Uz parkiralište i prometnice<br />
bit će tu i šetnica uz more.<br />
boćarsko igralište, igralište za mali nogomet<br />
na umjetnoj travi, dječje igralište<br />
“Gusarski brod”, bazen, frizerski<br />
salon, salon za masažu.<br />
Marina Dubrovnik jedna je od deset<br />
ACI-jevih marina koje ponosno nose<br />
Plavu zastavu, priznanje za besprijekornu<br />
čistoću mora. Uz nju, Plavu zastavu<br />
viju i marine Umag, Opatija, Cres,<br />
Jezera, Vodice, Split, Milna, Vrboska i<br />
Korčula. Osim toga, marina Dubrovnik<br />
je u akciji Turistički cvijet – kvaliteta<br />
za Hrvatsku četiri godine zaredom u<br />
svojoj kategoriji proglašena najboljom<br />
marinom na Jadranu.<br />
100<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
KORČULA<br />
Smještena je uz samu jezgru toga<br />
povijesnog grada opasanog zidinama i<br />
kulama, sa slikovitim trgovima i ulicama,<br />
kućama, svetištima, palačama. Povijest<br />
na svakom koraku: Od kamenog stupa<br />
trojanskog junaka Antenora, osnivača<br />
grada, do kuće Marka Pola. Marina<br />
je moderna, sa 159 vezova na moru<br />
s priključcima za vodu i struju. Tu je<br />
recepcija s mjenjačnicom, prodajni punkt<br />
modnih dodataka iz ekskluzivne ACIjeve<br />
kolekcije, restoran, praonica rublja,<br />
frizerski salon, mini market, prodavaonica<br />
nautičke opreme, kućanskih potrepština<br />
i darovnog programa, servis, dizalica - i<br />
WLAN sustav za internet.<br />
OPATIJA<br />
ACI-jevoj marini Opatija u Ičićima ekskluzivnost<br />
daje već samo mjesto, ovdje u<br />
gnijezdu na moru pod Učkom. Otvorena<br />
je prije 24 godine sa 283 veza u moru s<br />
priključcima za vodu i struju i 35 mjesta<br />
za smještaj plovila na kopnu. Vrlo brzo<br />
marina u Ičićima postala je mondeno<br />
mjesto i okupljalište hrvatskog jet-seta.<br />
U Opatiji je začeta i slavna Adriatic Nautical<br />
Academy. Odavde je hrvatski maksi<br />
krstaš ACY No. 1 polazio na slavne regate:<br />
Kolumbovu preko Atlantika, Rimini – Krf<br />
– Rimini, na putovanja do Malte …<br />
Ovdje se pisala povijest ACY-ACI-ja, od<br />
utemeljitelja Veljka Barbierija i početaka 1.<br />
srpnja 1983. do današnjih dana.<br />
CRES<br />
ACI marina Cres spada u red najsuvremenijih<br />
marina: 458 vezova u moru, svi<br />
s priključcima za vodu i struju, moguć je<br />
i vez smještaj mega-jahti do 50 metara<br />
dužine, uz najavu. Sve je tu na dohvat<br />
ruke u modernim i lijepim objektima, gdje<br />
su: recepcija s mjenjačnicom, restoran,<br />
kafić, prodavaonice bankomat, renta-car,<br />
Iznajmljivanje bicikala i skutera,<br />
soul & body centar, servis, crpka za<br />
gorivo… Tu je i osam komfornih apartmana,<br />
internetski WLAN sustav, ACI<br />
flota od 12 istovjetnih JOD 35 jedrilica s<br />
mogućnošću najma, na kojima su jedrili<br />
svi najpoznatiji svjetski jedriličari tijekom<br />
višegodišnjih Match Race regata.<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 101
FORBES LIFE<br />
ANA BRANT, DORCHESTER COLLECTION HOTELS<br />
INSPIRIRANA<br />
USPJEHOM<br />
Malo je vjerojatno da će kompanija u vlasništvu<br />
sultana od Bruneja ikada postati lanac sa<br />
50 hotela. Umjesto toga, držat će se dosad<br />
uspješne formule – nekoliko odabranih hotela<br />
na odabranim mjestima uz obilje luksuza<br />
PIŠE ANA MUHAR/LONDON<br />
FOTOGRAFIJE DORCHESTERHOTELLS.COM<br />
Svaki susret s Anom Brant koji<br />
je prethodio ovom tekstu<br />
odvijao se na izuzetno lijepim<br />
mjestima. To i ne čudi<br />
s obzirom na činjenicu da<br />
su lijepa mjesta u opisu radnog mjesta<br />
ove Zagrepčanke s kalifornijskom adresom.<br />
Kao direktorica organizacijske efikasnosti<br />
grupacije hotela Dorchester<br />
Collection, Ana ne samo da boravi u<br />
najljepšim hotelima svijeta nego i vodi<br />
projekte koji omogućavaju njihovo<br />
funkcioniranje na najvišoj razini.<br />
Njezin opis posla je zapletena formula<br />
koja uključuje strateške ciljeve,<br />
unapređenje poslovanja, inovaciju te<br />
mjerenje zadovoljstva zaposlenika i gostiju.<br />
“Istina, moje radno mjesto prilično<br />
je neobično i vrlo široko. To mi se jako<br />
sviđa jer mi daje slobodu da pripremim<br />
svoj pristup u odnosu na zahtjeve posla.<br />
Pritom se sjajno zabavljam!” kaže.<br />
S ovom lijepom damom kristalnog<br />
pogleda i lepršave osobnosti prekršila<br />
sam pravilo da intervju bude vođen u<br />
obliku “poslovne kave” – umjesto toga<br />
razgovarale smo na doručku u Beverly<br />
Hills Hotelu, pod toplim suncem kalifornijske<br />
zime, okružene palmama i<br />
hollywoodskim zvijezdama, poslije i<br />
za večerom u restoranu Cut u hotelu<br />
45 Park Lane, omiljenom sastajalištu<br />
londonskih gurmana, a naposljetku i<br />
na čaju u jednom od najglamuroznijih<br />
hotelskih lobija na svijetu, onom koji<br />
pripada londonskom Dorchesteru.<br />
Za Anu, ovo je uobičajen radni ritam.<br />
Za mene, jedinstven pogled u svijet iza<br />
kulisa najskupljih destinacija na svijetu.<br />
Iako živi u Los Angelesu, gdje dane<br />
provodi u svojem uredu u Beverly Hills<br />
Hotelu, Ana je često u Ujedinjenom<br />
Kraljevstvu, gdje su središnjica kompanije<br />
i njezina tri hotela: Dorchester i 45<br />
Park Lane u Londonu te Coworth Park<br />
u Ascotu. “Putujem u sve naše europske<br />
hotele (osim u Britaniji, Dorchester<br />
Collection ima hotele u Milanu, Parizu,<br />
Rimu i Ženevi, op. a.), tako da možete<br />
zamisliti koliko vremena provodim na<br />
putu. Često mi se dogodi da se probudim<br />
u jednom od naših prekrasnih hotela<br />
i dok shvatim gdje se točno nalazim,<br />
treba mi neko vrijeme”, kaže Ana. Dva<br />
dana prije našeg posljednjeg susreta<br />
bila je u Parizu. Dan prije u Rimu. Već<br />
sutradan bit će u Los Angelesu, gdje se<br />
priprema za party godine, takozvani<br />
“Night Before” – zabavu uoči dodjele<br />
Oscara koja se tradicionalno odvija na<br />
bazenu Beverly Hills Hotela. Na prošlogodišnjoj<br />
zabavi koktele su uz legendarni<br />
bazen ispijali George Clooney,<br />
Ben Affleck, Bradley Cooper, Jennifer<br />
Garner i Rupert Murdoch.<br />
Da mi nije govorila o trosatnoj prezentaciji<br />
koju je toga dana morala održati<br />
vodstvu kompanije, pomislila bih<br />
da je na vječnom godišnjem odmoru s<br />
pet zvjezdica. “Najbolje čuvana tajna<br />
industrije luksuznih hotela je da mi koji<br />
za nju radimo imamo neke beneficije<br />
102<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
takvog životnog stila kako bismo<br />
Ana Brant, direktorica mogli biti ambasadori brenda”,<br />
organizacijske govori Ana. U Dorchester Collectionu<br />
za to postoji posebno<br />
efikasnosti grupacije<br />
hotela Dorchester<br />
Collection, osmišljen program prema kojem,<br />
primjerice, djelatnici ima-<br />
menadžerica hotela za<br />
svjetski jet-set<br />
ju pravo na tri besplatna noćenja<br />
godišnje u svim hotelima kompanije.<br />
“S obzirom na to da imamo deset<br />
hotela, mogla bih provesti mjesec dana<br />
godišnje u luksuzu naših hotela”, govori<br />
Ana. Ni česta prekooceanska putovanja<br />
nisu joj problem jer leti u udobnoj<br />
business klasi i omogućuju joj druženje<br />
s obitelji koja živi u Zagrebu. “Uvijek<br />
pozovem obitelj da mi se pridruži na<br />
poslovnim putovanjima. Ponekad cijela<br />
obitelj, a češće samo mama. Dok<br />
ja radim, ona uživa u gradu u kojem<br />
se nalazimo i traži najbolja mjesta za<br />
šoping, na koja se vratimo vikendom.<br />
Ne mogu opisati koliko mi zadovoljstvo<br />
pruža mogućnost da podijelim luksuz<br />
s roditeljima, bez kojih nikada ne bih<br />
bila tu gdje jesam”, kaže Ana. Od obitelji,<br />
zagrebačkih obrtnika, dobila je<br />
samopouzdanje i radnu etiku, ključne<br />
osobine za sve što je uslijedilo.<br />
Dok ju slušam kako tog poslijepodneva<br />
s uglađenim djelatnicima hotela<br />
Dorchester razgovara na besprijekornom<br />
američkom engleskom, odjevena u<br />
elegantan kostim prikladan američkim<br />
“power damama”, teško je zaključiti da<br />
je ova 33-godišnja Zagrepčanka ne tako<br />
davno bila djevojka iz moga susjedstva<br />
s kojom sam, kako ćemo otkriti tijekom<br />
razgovora za <strong>Forbes</strong>, dijelila školske klupe<br />
u Osnovnoj školi Miroslava Krleže<br />
na Kaptolu. Tu gdje je danas, Anu Brant<br />
je, sama priznaje, dovela puka sreća. To<br />
dobiva jasniji smisao nakon što mi daje<br />
svoju definiciju sreće kao mjesta na<br />
kojem se prilika susreće s pripremom.<br />
“Imala sam sreću da su me roditelji uvijek<br />
poticali da istražujem druge kulture<br />
i omogućavali mi da dio ljeta provodim<br />
u stranim zemljama”, otkriva. Kada je<br />
imala šesnaest godina, ljetna destinacija<br />
bila je Los Angeles. “Ljubav na prvi pogled!”<br />
opisuje Ana Brant (djevojačkog<br />
prezimena Žuženić) svoj prvi susret s<br />
najvećim gradom Zapadne obale SAD-a.<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 103
FORBES LIFE<br />
ANA BRANT, DORCHESTER COLLECTION HOTELS<br />
Njezin cilj već tada je bilo obrazovanje<br />
na američkom sveučilištu. Pošto joj se<br />
najkraćim putem do toga činio američki<br />
studij hotelskog menadžmenta u Dubrovniku,<br />
koji je nastavila na Rochester<br />
Institute of Technology u saveznoj državi<br />
New York, gdje je i magistrirala, našla<br />
se u industriji o kojoj je prije toga rijetko<br />
razmišljala. “Preko fakulteta dobila sam<br />
mogućnost da obavim jednogodišnju<br />
praksu u Walt Disney Worldu.<br />
Zajedno sa svojom prvom pravom<br />
ljubavi, kolegom s fakulteta i istinskim<br />
prijateljem Makom Voljevicom, krenula<br />
sam u pohod na Ameriku. To je bilo<br />
ne samo moje prvo hotelsko iskustvo<br />
nego i prvo iskustvo rada u Sjedinjenim<br />
Američkim Državama. Pravi kulturološki<br />
šok”, prisjeća se Ana. Posao<br />
nakon završenog studija bio u jednom<br />
od hotela Ritz-Carlton u američkoj saveznoj<br />
državi Colorado.<br />
Anina je sadašnjost vjerojatno najpoznatiji<br />
američki hotel - Beverly Hills<br />
Hotel, gdje sam ju susrela ranije ove<br />
zime. Spiritualni dom hollywoodskih<br />
zvijezda, koji sa svojom poviješću (istoimeni<br />
elitni dio Los Angelesa ime je dobio<br />
upravo prema hotelu) i legendarnim<br />
anegdotama daje karakter gradu koji<br />
optužuju za beskarakternost, mjesto je<br />
u kojem se nalazi Anin ured. U maloj<br />
prostoriji, tik uz ured direktora koji je sa<br />
svim memorabilijama poznatih gostiju<br />
koji su odsjedali u Beverly Hillsu, impozantna<br />
privatna verzija Hall of Fame,<br />
Ana komunicira sa svim hotelima i brine<br />
se o dizajnu i implementaciji globalnih<br />
U Ujedinjenom Kraljevstvu, gdje joj je i središnjica, kompanija ima tri hotela: Coworth Park u Ascotu te londonske 45 Park Lane i Dorchester<br />
na recepciji donosio joj je američki minimalac,<br />
6 dolara na sat. “Morala sam<br />
nositi uniformu koja je bila apsolutna<br />
katastrofa – dizajn iz osamdesetih, s<br />
velikim ramenima, ljubičasta s jednim<br />
zelenim i jednim sivim rukavom. Ja sam<br />
vrlo vizualni tip i nikako se nisam mogla<br />
nositi s činjenicom da moram nositi tu<br />
ludost! Ali morala sam”, prisjeća se. No,<br />
nagrada je uslijedila – u obliku posjeta<br />
roditelja i brata Luke, s kojima je u crvenom<br />
Chevroletu proputovala Ameriku,<br />
i neprocjenjivog iskustva koje je stekla<br />
u svom prvom dodiru s hotelskom industrijom.<br />
“Ne samo da sam jako dobro<br />
upoznala američku kulturu, nego sam<br />
spoznala što mi se sviđa, a što ne sviđa<br />
u radu s hotelima”, govori.<br />
Tada je odlučila da želi raditi u menadžmentu<br />
hotela, zbog čega je nastavila<br />
obrazovanje u SAD-u. Uslijedila je<br />
odluka i da želi raditi isključivo u luksuznim<br />
hotelima. Nije gubila vrijeme, čini<br />
se, s obzirom na to da je Anin prvi posao<br />
projekata i strateških inicijativa. Zahtjevni<br />
radni sati dolaze s očekivanim<br />
dodatkom luksuza; podnevni odmor<br />
provodi u baru Polo Lounge, dijeleći<br />
kantinu s najvećim filmskim zvijezdama.<br />
“Budući da se velik dio mog posla<br />
odnosi na posjete našim europskim hotelima,<br />
gdje se bavim specifičnim inicijativama,<br />
organiziram prezentacije i vodim<br />
radionice organizacijskog razvoja i<br />
inovacije, uvelike mi je pomogao miks<br />
kultura u kojem sam odrastala – ja sam<br />
Hrvatica s američkim obrazovanjem i to<br />
mi je omogućilo shvaćanje i prihvaćanje<br />
raznih kultura. Poslovanje s britanskim,<br />
“Luksuzni hoteli<br />
neobičan su biznis: i<br />
uz poduzimanje svih<br />
logičnih postupaka,<br />
ipak je vrlo lako<br />
propasti”<br />
francuskim, švicarskim i talijanskim liderima<br />
tvrtke zahtijeva posebno razrađen<br />
pristup”, kaže Ana. “Moja pozicija<br />
zahtijeva fleksibilnost, fokusiranost,<br />
kompromis i, više od svega, mogućnost<br />
stalnog rada na sebi. Učiti, odučiti se i<br />
ponovno naučiti, rekla bih. Kao što mi<br />
je rekao jedan od mojih mentora: uvijek<br />
učiš, nikada ne diplomiraš”, ističe.<br />
Kao netko tko je već tijekom studija<br />
izabrao luksuzne hotele kao fokus, teško<br />
je da bi Ana Brant igdje mogla biti<br />
sretnija nego u kompaniji kojoj industrija<br />
tepa da ima najluksuznije na svijetu.<br />
Radi se o relativno maloj hotelskoj<br />
grupaciji od deset hotela, koja raste, ali<br />
nema planove rasti vrtoglavo. U nedavnom<br />
razgovoru za časopis Elite Traveler<br />
predsjednik Uprave Christopher Cowdray<br />
rekao je da će se kompanija fokusirati<br />
samo na ključne gradove, u kojima<br />
je moguće postići željenu razinu usluge,<br />
stila i individualnosti. U tom smislu,<br />
malo je vjerojatno da će ta kompanija, u<br />
vlasništvu Brunei Investment Agency<br />
(odnosno jednog od najbogatijih ljudi<br />
na svijetu, sultana od Bruneja), ikada<br />
postati lanac sa 50 hotela. Umjesto toga,<br />
držat će se dosad vrlo uspješne formule<br />
– nekoliko odabranih hotela, na odabranim<br />
mjestima i uz obilje luksuza. “We<br />
care” (mi brinemo) moto je kompanije.<br />
Luksuz je, čini se, jedna od tema o<br />
kojoj Ana Brant puno razmišlja. “Dr.<br />
Seuss (američki pisac, op. a.) jednom<br />
je rekao da nikada ne znaš vrijednost<br />
trenutka dok on ne postane sjećanje.<br />
Po meni, taj citat zaista opisuje ultimativni<br />
luksuz. Naši gosti ostavljaju<br />
naše hotele sa samo jednom opipljivom<br />
stvari – računom. Stoga je ključno<br />
graditi trajna sjećanja. Upravo nas ta<br />
bezvremenska blaga srca potiču da se<br />
104<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014
vratimo po još”, tvrdi. Preslikati takvu<br />
formulu luksuza na hotele, poseban je<br />
izazov. “Temelj luksuza je elegancija –<br />
znati kako inspirirati jednostavnošću,<br />
kako biti rafiniran, a ne nužno pomodan,<br />
kako biti dostojanstven radije nego<br />
respektabilan. Izvana, naši hoteli izgledaju<br />
vrlo raskošno i ekstravagantno, no<br />
način na koji ih vodimo je jednostavan.<br />
Postoji barem 700 točaka procesa u<br />
jednodnevnom boravku svakog gosta<br />
pa pokušajte zamisliti kako je komplicirano<br />
nuditi besprijekornu uslugu,<br />
uvijek, svaki put. Zato je uloga nas vodstva<br />
da učinimo sve kako bi gost stekao<br />
dojam jednostavnosti i opuštenosti.<br />
To je talent. Naš predsjednik Uprave<br />
Christopher Cowdray uvijek naglašava<br />
da je ključ uspjeha u jednostavnosti.<br />
mogu komunicirati s tisuću virtualnih<br />
prijatelja. Današnji luksuzni gost želi<br />
ultrapersonalizirano iskustvo”, opisuje<br />
Ana. Osim toga, on želi izvrsnost – od<br />
hotelskog SPA centra (koji u nekim od<br />
hotela kompanije dolazi s potpisom<br />
Christian Dior) do restorana u kojima<br />
večera i barova u kojima se zabavlja. Oni<br />
su u mnogim gradovima postali središte<br />
socijalnog života za jet-set, kao u<br />
Londonu, gdje su restorani Cut slavnog<br />
austrijskog kuhara Wolfganga Pucka u<br />
hotelu 45 Park Lane i The Grill Alaina<br />
Ducassea u Dorchesteru na listi najvažnijih<br />
restorana britanske metropole.<br />
“Luksuzni hoteli su neobičan biznis,<br />
jednom mi je rekao jedan bivši vlasnik<br />
luksuznih hotela. Uz sve logične postupke,<br />
vrlo je lako propasti”, kaže Ana.<br />
Mnogi ne uspijevaju, a razlog neuspjeha<br />
je u specijalnosti: organizacijskoj kulturi.<br />
“Organizacijska kultura pobjeđuje<br />
i najbolju poslovnu strategiju. Ona je<br />
temelj kultivacije rasta. Stvoriti zdravu<br />
organizacijsku kulturu težak je posao<br />
i zahtijeva disciplinu, jasnoću, transparentnu<br />
komunikaciju i inspirativno<br />
vodstvo. Govorim o radnom mjestu na<br />
kojem tračevi i politika nemaju nikakvu<br />
vrijednost. Naravno, na takvom<br />
radnom mjestu malo ljudi uspijeva”,<br />
smatra Ana.<br />
Možda se radi isključivo o njezinu<br />
karakteru, ali vjerojatnije o kombinaciji<br />
osobnosti i boravka u kompetitivnoj<br />
okolini najbogatijih dijelova SAD-a<br />
(prije Beverly Hillsa, Ana je radila u jednom<br />
hotelu u središtu Manhattana), no<br />
Ana Brant čini se inspirirana uspjehom.<br />
Niže rečenice i navike uspješnih ljudi i<br />
priznaje da ne gubi vrijeme na ono što<br />
nije u skladu s njenim putem prema<br />
daljnjem uspjehu. Za takav životni stil,<br />
na pravom je mjestu. “Raditi na ovakvim<br />
mjestima omogućava mi pristup<br />
fenomenalnim događanjima i ljudima”,<br />
kaže. A jedno od takvih zbivanja bio je i<br />
prošlogodišnji “Hollywood Reporter’s<br />
Woman Breakfast” (“Naravno da nisam<br />
bila pozvana, ali nekako sam se uglavila”,<br />
smije se Ana), koji se održavao u<br />
njezinu hotelu. “Oprah je tada dobila životnu<br />
nagradu, koju joj je uručila Maria<br />
U Parizu su stogodišnjak Plaza Athénée te superelegantni Le Meurice, između Louvrea i Place de la Concorde, u kojem kuha Alain Ducasse<br />
To je upravo ono što želimo od našeg<br />
vodstva – inspirativnu jednostavnost”,<br />
objašnjava. Ana smatra povlasticom<br />
voditi inicijative zadovoljstva gostiju.<br />
To je dodatni izazov, kaže, jer većina<br />
djelatnika koji su u dodiru s gostima<br />
dolaze iz radničkog okruženja. “Jako<br />
je zanimljivo pronalaziti načine da ih<br />
istreniramo tako da mogu posluživati<br />
svjetsku elitu koja je vrlo razmažena”,<br />
tvrdi Ana.<br />
Sve se mijenja, pa tako i način na koji<br />
putujemo, tražimo i rezerviramo hotele.<br />
Promijenili su se i gosti. “Danas luksuzni<br />
gosti dolaze u naše hotele javnim<br />
prijevozom, u poderanim trapericama<br />
i starim tenisicama te najskupljim Rolexom<br />
na ruci. Sve više vidimo da pisaći<br />
stolovi u sobama više nisu potrebni pa<br />
su zamijenjeni foteljama jer sav se posao<br />
danas obavlja na iPadu. Danas gosti<br />
vole biti “zajedno sami”, što znači da im<br />
ne smeta večerati ili piti bez društva dok<br />
god imaju svoj iPad s kojim istodobno<br />
“Organizacijska<br />
kultura pobjeđuje<br />
čak i najbolju<br />
poslovnu strategiju.<br />
Ona je temelj<br />
kultivacije rasta”<br />
Schriver. Bilo je fascinantno. U govoru<br />
Oprah je rekla jednu inspirativnu rečenicu:<br />
Moć je definirana kao snaga pomnožena<br />
sa snagom tijekom vremena.<br />
Upravo s tom temom otvorila sam naš<br />
godišnji forum u Londonu”, kaže.<br />
Ana Brant jedna je od onih osoba<br />
koje zbog svoje energije inspiriraju sugovornika<br />
da se pokrene i učini nešto<br />
veliko od svojega dana. Budući da se<br />
poslijepodne pretvara u večer i zlaćana<br />
sala hotela Dorchester postaje mjesto<br />
susreta lijepih djevojaka i njihovih bogatih<br />
pratitelja, za kraj molim Anu da<br />
mi otkrije svoju misao vodilju. “Najbolji<br />
savjet koji sam ikada čula je misao Oscara<br />
Wildea: Budi ono što jesi, jer svi ostali<br />
već su zauzeti. Većina nas provodi život<br />
upoznavajući druge i onda se probudimo<br />
i shvaćamo da zapravo ne poznajemo<br />
sebe. Za poznavanje i prihvaćanje<br />
nas samih potrebna je hrabrost i to je<br />
ključ za postizanje potpunog zadovoljstva”,<br />
zaključuje Ana Brant.<br />
OŽUJAK, 2014 FORBES 105
FORBES<br />
PODVUČENO<br />
FLASHBACK - Iako možda i izgleda kao poštar,<br />
čovjek koji zvoni na vratima ozbiljnog dužnika<br />
možda se bavi nekim sasvim drugim poslom.<br />
Dužnici to obično znaju, pa ne otvaraju<br />
— DARIJE MARTINIĆ, VODITELJ NAPLATE DUGOVA<br />
U COFACEU, FORBES RUJAN 2009.<br />
NEIZVJESNOST<br />
Prodajte čovjeku ribu, nahranili ste ga za<br />
taj dan. Naučite ga da peca, uništili ste<br />
divnu poslovnu mogućnost. — KARL MARX<br />
Ispunio sam upitnik iz<br />
egizstencijalizma. Ostavio sam sav<br />
prostor za odgovore prazan i dobio<br />
maksimum bodova. — WOODY ALLEN<br />
Željela sam savršen kraj. Sad sam, na teži<br />
način, naučila da neke pjesme nemaju<br />
rime, a neke priče nemaju čist početak,<br />
sredinu i kraj. Život se sastoji od toga da<br />
ne znate, da se mijenjate, da iskoristite<br />
trenutak na najbolji način, bez uvida u<br />
to što će se dogoditi. — GILDA RADNER<br />
U poslovnom svijetu, pogled<br />
kroz retrovizor uvijek je jasniji od<br />
pogleda kroz vjetobran. — WARREN BUFFETT<br />
Zrak je prepun ideja. Cijelo vrijeme<br />
udaraju vam u glavu. Samo morate znati<br />
što želite, zatim to zaboraviti i baviti se<br />
svojim poslom. Odjednom, ideja će se<br />
probiti. Bila je tu cijelo vrijeme. — HENRY FORD<br />
Znam da ništa ne znam sa sigurnošću,<br />
ali znam da sanjam zbog pogleda na<br />
zvijezde. — VINCENT VAN GOGH<br />
Biznis je poput seksa. Kad je dobro,<br />
onda je jako, jako dobro, kad nije<br />
tako dobro, i dalje je dobro. — GEORGE KATON<br />
Biznis je poput automobila,<br />
morate ga voziti ako želite<br />
rezultate. — B. C. FORBES<br />
“<br />
Upravo u tome i jest veličina<br />
socijalno-liberalnog koncepta što<br />
prihvaća izazove naše civilizacije,<br />
što prihvaća njezine neizvjesnosti, što<br />
prihvaća njezinu pustolovinu, vjerujući<br />
da je čovjek sposoban uspostaviti, održati<br />
i razvijati svoj svijet svojim spoznajama i<br />
svojim radom, svojom snagom sačuvati ne<br />
samo njegovu veličinu nego i sve uvjete<br />
pod kojima se ta veličina ostvaruje, sačuvati<br />
njezinu cjelovitost i prirodnu ljepotu.<br />
— VLADO GOTOVAC, NA OSNIVAČKOJ SKUPŠTINI HRVATSKOG SOCIJALNO-<br />
LIBERALNOG SAVEZA (KASNIJE STRANKE) U ZAGREBU, 20. SVIBNJA 1989.<br />
106<br />
FORBES<br />
OŽUJAK, 2014