Duhovno-kulturni centar Trebinjsko-mrkanske biskupije u Stocu
Duhovno-kulturni centar Trebinjsko-mrkanske biskupije u Stocu
Duhovno-kulturni centar Trebinjsko-mrkanske biskupije u Stocu
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
<strong>Duhovno</strong>-<strong>kulturni</strong> <strong>centar</strong><br />
<strong>Trebinjsko</strong>-<strong>mrkanske</strong> <strong>biskupije</strong><br />
u <strong>Stocu</strong>
<strong>Duhovno</strong>-<strong>kulturni</strong> <strong>centar</strong> <strong>Trebinjsko</strong>-<strong>mrkanske</strong> <strong>biskupije</strong> u <strong>Stocu</strong>
<strong>Duhovno</strong>-<strong>kulturni</strong> <strong>centar</strong><br />
<strong>Trebinjsko</strong>-<strong>mrkanske</strong> <strong>biskupije</strong><br />
u <strong>Stocu</strong><br />
Stolac, o Ilindanu 2013.
2<br />
Izdavač:<br />
<strong>Trebinjsko</strong>-mrkanska biskupija<br />
Za izdavača:<br />
Don Ante Luburić<br />
Urednik:<br />
Anton - Toni Šarac<br />
Tekstovi:<br />
• Dobrohotnu čitatelju i posjetitelju – Biskupski ordinarijat Mostar<br />
• Umjetnine u <strong>Duhovno</strong>-kulturnom centru <strong>Trebinjsko</strong>-<strong>mrkanske</strong><br />
<strong>biskupije</strong> u <strong>Stocu</strong> – Stanko Špoljarić<br />
• Prijevod na engleski – Mons. Petar Rajič<br />
Fotografije:<br />
Božo Raguž, Foto-studio Stolac<br />
Foto-arhiv Biskupskog ordinarijata Mostar<br />
Tehničko oblikovanje:<br />
Davor Vladić<br />
Tisak:<br />
Suton d.o.o. – Široki Brijeg<br />
Za tiskaru:<br />
Tihomir Kujundžić<br />
Naklada:<br />
500 primjeraka<br />
Stolac, o Ilindanu 2013.
3<br />
DOBROHOTNU ČITATELJU<br />
I POSJETITELJU<br />
BENEVOLENT READERS<br />
AND VISITORS<br />
Grad Stolac smješten je u jugoistočnom<br />
dijelu Hercegovine, nastao na obalama rijeke<br />
Bregave, okružen Hrgud planinom i Vidovim<br />
poljem i okolnim toponimima: Križevac, Krstac<br />
i Križane, od kojih je Križevac u samom<br />
centru grada.<br />
Ovaj grad i kraj, bogate kulturne povijesti,<br />
kojega je prošlost opisana perom mnogih<br />
pisaca i kroničara, svojim mediteranskim<br />
šarmom, pitkom vodom, blagim nebom, pitomim<br />
krajolikom i skladom prirodnih ljepota<br />
i plodova, privlačio je k sebi ljude i kulture<br />
od davnih vremena.<br />
Potvrda je ovomu, uz već otkriveni reljefni<br />
lik Bogorodice s Djetetom s Vidoštaka kod<br />
Stoca iz XI. stoljeća, najstariji pronađeni Gospin<br />
lik na području Hercegovine. A na Vidoštaku<br />
se još uvijek vide temelji crkve iz koje<br />
lik potječe. Vidoštak, Vidoški grad iznad Stoca,<br />
Vidoštica (kako se donedavno zvala Bregava)<br />
nose ime po sv. Vidu mučeniku, kako<br />
svjedoče dubrovački dokumenti koji Vidovo<br />
Polje zovu “polje svetoga Vida”.<br />
The city of Stolac located in the south-eastern<br />
part of Herzegovina, was established on the banks<br />
of the river Bregava, surrounded by Hrgud mountain<br />
and the Vidovo Plain with the adjacent place<br />
names: Križevac, Krstac and Križane, of which<br />
Križevac is located in the city center.<br />
This city and region, rich in cultural history,<br />
whose past has been described by the pens of<br />
many writers and chroniclers, with its Mediterranean<br />
charm, good drinking water, mild skies,<br />
gentle scenery and natural beauty and harmony,<br />
have attracted many people and cultures from<br />
ancient times onwards.<br />
A confirmation of this is the discovery of the<br />
embossed figure of the Madonna and Child at<br />
Vidoštak near Stolac, dating from the 11th century.<br />
This is the oldest image of Our Lady found<br />
in Herzegovina. In Vidoštak one can still see the<br />
church where the figure originates from. Vidoštak,<br />
the city of Vidoški above Stolac, and Vidoštica<br />
(which was until recently the name of the river<br />
Bregava) were all named after St. Vitus martyr, as<br />
evidenced in documents found in Dubrovnik, that<br />
call Vidovo Polje the “Field of St. Vitus”.<br />
Bogorodica s Djetetom s Vidoštaka kod Stoca, XI. stoljeće<br />
(replika prema originalu)
4<br />
Pa i najnovije veliko arheološko otkriće<br />
starokršćanskoga sakralnog kompleksa iz 5.<br />
stoljeća, pronađeno na lokalitetu Crkvine -<br />
Ćemalovina kod Stoca, gdje traju radovi na<br />
njegovu iskopavanju i konzerviranju. Ovo<br />
je otkriće važan vidljiv dokument i potvrda<br />
dosadašnjem uvjerenju o ranom dolasku<br />
kršćanstva u stolački kraj ondašnje rimske<br />
provincije Dalmacije, a današnje Hercegovine,<br />
te ohrabrenje i obveza nama današnjim<br />
kršćanima-katolicima u našem odgovornom<br />
i odvažnom hodu u budućnost.<br />
Stolac je kroz našu crkvenu i narodnu povijest<br />
uvijek imao posebno značenje. Dugi<br />
niz godina bio je, zbog posebnih ne-prilika za<br />
Crkvu i narod u vrijeme otomanske vladavine,<br />
sjedište biskupskih provikara Trebinjske<br />
<strong>biskupije</strong>.<br />
U vrijeme uređivanja crkvenih prilika<br />
dolaskom Austro-ugarske vlasti u BiH i obnove<br />
redovite crkvene uprave u BiH, 1881.<br />
godine, uz plan da Mostar bude sjedište<br />
nove Mostarsko-duvanjske <strong>biskupije</strong> koju<br />
je trebalo osnovati, za postojeću Trebinjsku<br />
biskupiju bilo je predlagano da se imenuje<br />
vlastiti biskup iz biskupijskog klera, sa sjedištem<br />
u <strong>Stocu</strong>, jer je u Trebinju bilo malo<br />
katolika.<br />
Another is the most recent major archaeological<br />
discovery of an early Christian religious<br />
complex from the 5th century, found in Crkvina<br />
- Ćemalovina near Stolac, where excavation and<br />
conservation work is in progress. This discovery<br />
is an important visible document and confirmation<br />
of the previous conviction regarding the early<br />
arrival of Christianity to the area of Stolac, of the<br />
then Roman province of Dalmatia and today’s Herzegovina.<br />
It is also an encouragement and pledge<br />
for the Catholic Christians of today in our responsible<br />
and courageous journey into the future.<br />
Throughout our Church and folk history, Stolac<br />
has always had special significance. During the<br />
times of the Ottoman Empire and owing to many<br />
hardships for the Church and the people during<br />
those times, for many years it was the seat of the<br />
Episcopal pro-Vicars of the Diocese of Trebinje.<br />
At the time of the reorganization of the situation<br />
of the Church during the Austro-Hungarian<br />
rule in Bosnia-Herzegovina and the restoration of<br />
a regular Church hierarchy in BiH in 1881, along<br />
with the plan that Mostar be established as the<br />
seat of the new Diocese of Mostar-Duvno, regarding<br />
the existing Diocese of Trebinje there was a<br />
proposal to appoint a proper bishop for the diocese<br />
chosen from the diocesan clergy and of establishing<br />
its headquarters in Stolac, because few<br />
Catholics lived in Trebinje.<br />
Arheološke iskopine Crkvine – na Ćemalovini
5<br />
Stolac je i danas u centru životnih i aktivnih<br />
župa <strong>Trebinjsko</strong>-<strong>mrkanske</strong> <strong>biskupije</strong>,<br />
koja se<br />
- prostire na 3.841km 2 , na kojem prostoru,<br />
prema popisu pučanstva iz 1991.<br />
(novi popis pučanstva planira se obaviti<br />
ove 2013. godine) živjelo je oko 95.200<br />
stanovnika;,<br />
- prema izvještajima župnika s 15 župa<br />
Trebinjske <strong>biskupije</strong> za 2012. godinu<br />
bilo je 20.779 katolika;<br />
- žive u četiri općine s katoličkom većinom:<br />
Stolac, Neum, Ravno i dijelom<br />
Čapljina, i<br />
- pet općina sa srpsko-pravoslavnom većinom:<br />
Trebinje, Ljubinje, Bileća, Gacko<br />
i Berkovići;<br />
- u Trebinju, kao sjedištu Biskupije, postoji<br />
uređena Katedralna crkva i župna<br />
kuća;<br />
- ima trideset inkardiniranih svećenika i<br />
dva bogoslova,<br />
- i koja je uglavnom obnovila sve ratom<br />
porušene ili oštećene svoje crkvene<br />
objekte, te ima kvalitetnu podlogu za<br />
duhovnu obnovu, rast i napredak svojih<br />
vjernika.<br />
Stolac even today is still at the center of the<br />
life and activities of the parishes of the Diocese of<br />
Trebinje-Mrkan and it<br />
- Extends over an area of 3.841km², on whose<br />
territory, according to the census of 1991 (a<br />
new census is planned for 2013) there lived<br />
about 95,200 inhabitants;<br />
- According to reports from the pastors of the<br />
15 parishes of the Diocese of Trebinje-Mrkan,<br />
in the year 2012 there were 20,779 Catholics<br />
living in the territory;<br />
- There are four municipalities with a Catholic<br />
majority: Stolac, Neum, Ravno and partly<br />
Čapljina,<br />
- While in five municipalities, Catholics live<br />
amongst a Serbian Orthodox majority: Trebinje,<br />
Ljubinje, Bileća, Gacko and Berkovići;<br />
- Trebinje remains the seat of the diocese,<br />
where there is a beautiful Catholic Cathedral<br />
and parish house;<br />
- The diocese has thirty incardinated priests<br />
and two seminarians;<br />
- Almost all the war-torn or damaged church<br />
buildings in the territory of the diocese have<br />
been restored, and there exists a good foundation<br />
for the spiritual renewal, growth and<br />
progress of the faithful.
6<br />
Biskup Ratko Perić, apostolski upravitelj<br />
ove starodrevne – tisućljetne <strong>biskupije</strong>,<br />
zahvaljujući dobroti Božjoj koja nam se i<br />
u ovoj Godini vjere na početku Trećega<br />
milenija na više načina očitovala, po završetku<br />
radova na izgradnji <strong>Duhovno</strong>-pastoralnoga<br />
i kulturnoga centra Trebinjske<br />
<strong>biskupije</strong>, kao centra nove evangelizacije<br />
za ovo područje Crkve Kristove, u okviru<br />
Ilindanskih svečanosti u <strong>Stocu</strong>, sv. Misom<br />
i obrednim blagoslovom otvorio je ovaj biskupijski<br />
<strong>centar</strong>.<br />
Zahvaljujući Božjoj Providnosti koja je<br />
potaknula um, srce, dobrotu i razumijevanje<br />
dobročinitelja, <strong>Trebinjsko</strong>-mrkanska<br />
biskupija vlasnica je zgrade, bivše robne<br />
kuće “Stočanka”, koja se nalazi na tržnici uz<br />
rijeku Bregavu, na raskrižju putova prema<br />
Ljubinju i Trebinju na istok, prema Berkovićima<br />
i Nevesinju na sjever, prema Mostaru<br />
i Čapljini na zapad i prema Hrasnu i<br />
Neumu na jug.<br />
Ova je zgrada, koja najvjerojatnije leži na<br />
samom prostoru nekadašnje kršćanske crkve,<br />
koja je dolaskom osmanlijskih osvajača<br />
porušena da bi na njezinu mjestu bila sagrađena<br />
džamija, uređena i prilagođena za ovaj<br />
Thanks to God's goodness which has been<br />
manifested to us in many ways in this Year of<br />
Faith, at the beginning of the Third Millennium<br />
and upon the completion of the construction of<br />
the Spiritual and Pastoral Cultural Center of the<br />
Diocese of Trebinje, destined for the new-evangelization<br />
in this region of the Church of Christ,<br />
the Apostolic Administrator of this ancient – millennial<br />
diocese, Bishop Ratko Perić, during the<br />
festivities of St. Elijah, patron the parish of Stolac,<br />
celebrated Holy Mass and imparted a ritual blessing,<br />
thereby opening the diocesan center.<br />
Thanks to Divine Providence, which has<br />
inspired the minds, hearts, kindness and understanding<br />
of our benefactors, the Diocese of<br />
Trebinje-Mrkan is the owner of the building, that<br />
was once the former department store “Stočanka”,<br />
located by the city market near the river Bregava,<br />
at the intersection of the roads leading to Ljubinje<br />
and Trebinje to the East, towards Berkovići and<br />
Nevesinje to the North, towards Mostar and<br />
Čapljina to the West and towards Hrasno and<br />
Neum to the South.<br />
This building probably lies on the site of a former<br />
Christian Church, which upon the arrival of<br />
the Ottoman invaders was demolished in order<br />
to build a mosque, and has since been arranged
7<br />
crkveni projekt! Na ovom je lokalitetu prije<br />
nekoliko godina, za vrijeme radova na stolačkoj<br />
tržnici, pronađen kalež, crkveni predmet,<br />
koji nam kazuje da je tu bio i liturgijski<br />
prostor.<br />
Nakon što su sva vlasnička pitanja provedena,<br />
prema idejnom rješenju poduzeća za<br />
projektiranje i inžinjering u građevinarstvu<br />
– “Forum 98” iz Stoca, zatražena je 2011.<br />
od Općine Stolac urbanistička suglasnost<br />
za sanaciju i rekonstrukciju postojećega<br />
poslovnoga u sakralno-<strong>kulturni</strong> objekt<br />
“<strong>Duhovno</strong>-pastoralni i <strong>kulturni</strong> <strong>centar</strong> <strong>Trebinjsko</strong>-<strong>mrkanske</strong><br />
<strong>biskupije</strong>” u <strong>Stocu</strong>.<br />
Služba graditeljstva, prostornog uređenja,<br />
zaštite okoliša i obnove Općine Stolac,<br />
izdala je iste 2011. godine Rješenje, kojim se<br />
daje urbanistička suglasnost za sanaciju i rekonstrukciju<br />
postojećega poslovnog u sakralno-poslovni<br />
objekt “<strong>Duhovno</strong>-<strong>kulturni</strong><br />
<strong>centar</strong> <strong>Trebinjsko</strong> - <strong>mrkanske</strong> <strong>biskupije</strong>”<br />
u <strong>Stocu</strong>. Rješenje je zadobilo klauzulu pravomoćnosti!<br />
Na temelju toga Rješenja i drugih potrebnih<br />
dokumenata 2011. upućen je Općini Stolac<br />
zahtjev za izdavanje građevinske dozvole<br />
prema glavnom projektu izrađenu od Građevinskog<br />
fakulteta Sveučilišta u Mostaru.<br />
Služba graditeljstva, prostornog uređenja,<br />
zaštite okoliša i obnove Općine Stolac,<br />
udovoljila je 2012. ovom zahtjevu i izdala<br />
Rješenje, kojim se investitoru <strong>Trebinjsko</strong>mrkanskoj<br />
biskupiji odobrava sanacija i<br />
rekonstrukcija postojećega poslovnoga u<br />
sakralno-poslovni objekt „<strong>Duhovno</strong>-<strong>kulturni</strong><br />
<strong>centar</strong> <strong>Trebinjsko</strong>-<strong>mrkanske</strong> <strong>biskupije</strong>“ u<br />
<strong>Stocu</strong>. Rješenje je zadobilo klauzulu pravomoćnosti!<br />
Izradu tehničke dokumentacije planiranoga<br />
Biskupijskog duhovno-kulturnog centra<br />
<strong>Trebinjsko</strong>-<strong>mrkanske</strong> <strong>biskupije</strong> Građevinski<br />
fakultet Sveučilišta u Mostaru povjerio je Robertu<br />
Ragužu, Draganu Katiću, Željku Roziću<br />
i Zdenku Mariću.<br />
and adapted for this Church project. A few years<br />
ago at this site, while work was being done on the<br />
Stolac market, a chalice was found, a religious object,<br />
which indicates that this was also a liturgical<br />
space.<br />
After all ownership issues were worked out,<br />
according to the design plan of the company for<br />
engineering and construction – “Forum 98” from<br />
Stolac, in 2011 the urban zoning approval was<br />
sought from the municipality of Stolac, for the<br />
repairing and reconstruction of the existing commercial<br />
center into a sacred and cultural facility<br />
listed as “The Spiritual-Pastoral and Cultural Center<br />
of the Diocese of Trebinje-Mrkan in Stolac”.<br />
In the same year 2011, the Office for Construction,<br />
Zoning, Environmental Protection and<br />
Restoration of the Municipality of Stolac issued<br />
a resolution, which provided urban planning approval<br />
for the repair and reconstruction of the<br />
existing commercial center into a sacred building<br />
known as “The Spiritual and Cultural Center of<br />
Diocese of Trebinje-Mrkan” in Stolac. The resolution<br />
also became legalized.<br />
Based on that decision and other required<br />
documents, in 2011 an application was sent to the<br />
municipality of Stolac for a building permit for<br />
the main project prepared by the Civil Engineering<br />
Faculty of the University of Mostar.<br />
The Office for Construction, Zoning, Environmental<br />
Protection and Restoration of the Municipality<br />
of Stolac in 2012 accepted the request and<br />
issued a decision, through which the investor,<br />
the Diocese of Trebinje-Mrkan, was approved for<br />
the renovation and reconstruction of the existing<br />
commercial center into a sacred building known<br />
as "The Spiritual and Cultural Center of the Diocese<br />
of Trebinje-Mrkan" in Stolac. The resolution<br />
also became legally effective.<br />
The preparation of the technical documentation<br />
of the planned diocesan Spiritual and Cultural<br />
Center of Trebinje-Mrkan was entrusted by<br />
the Civil Engineering Faculty of the University<br />
of Mostar to Robert Raguž, Dragan Katić, Željko<br />
Rožić and Zdenko Marić.
8<br />
Projektom se dobilo 1.738 m 2 bruto, a u<br />
tome 1.515 m 2 korisne površine te je postignut<br />
optimum prostora za duhovno-liturgijske<br />
i kulturne djelatnosti.<br />
Kao svoga osobnog delegata, 2011. godine<br />
biskup Ratko Perić ovlastio je don Antu<br />
Luburića, kancelara i ekonoma <strong>biskupije</strong>, da<br />
vodi sve potrebne poslove oko ostvarenja<br />
ovoga projekta na ovoj crkvenoj nekretnini u<br />
<strong>Stocu</strong>.<br />
Mjesni župnik don Rajko Marković, koji je<br />
sa svime od početka bio upoznat, pratio je sve<br />
radnje pravnoga i graditeljskoga karaktera i<br />
asistirao u svemu što je bilo u njegovoj moći i<br />
kompetenciji da ovaj objekt, na prostoru stolačke<br />
župe, uđe u trajno vlasništvo Trebinjske<br />
<strong>biskupije</strong>.<br />
Ovim vrijednim projektom za budućnost<br />
Crkve, te plemenitom zadaćom koju ovaj<br />
Centar svojim otvaranjem i blagoslovom<br />
zadobiva, nadamo se da će on biti mjesto<br />
okupljanja te duhovnoga i kulturnoga napretka<br />
Stoca, njegovih stanovnika, a posebno<br />
hrvatskoga katoličkog naroda i Crkve u<br />
Donjoj i cijeloj Hercegovini.<br />
The project received a gross area of 1,738 m 2 ,<br />
and of that 1,515 m 2 of usable floor space which<br />
achieved optimum use of the area for the spiritual<br />
- liturgical and cultural activities.<br />
In 2011, Bishop Ratko Perić appointed Father<br />
Ante Luburić, chancellor and treasurer of the<br />
diocese, as his personal delegate, to follow all the<br />
work around the realization of this project on this<br />
Church property in Stolac.<br />
The local pastor, Father Rajko Marković, who<br />
was informed on everything from the outset, followed<br />
all the work on this project, especially with<br />
regard to the legalities and construction, and he<br />
assisted in every area of his competence, so that<br />
this building, located on the territory of the parish<br />
of Stolac, would become part of the permanent<br />
custody of the Diocese of Trebinje-Mrkan.<br />
We hope that this worthy project for the future<br />
good of the Church and the noble purpose that<br />
this center by its opening and blessing is destined<br />
for, will be a gathering place for the spiritual and<br />
cultural advancement of Stolac, its residents, and<br />
especially our Croatian-Catholics living in the<br />
Lower region and throughout all of Herzegovina.
9<br />
Bog nas je postavio u ovom prostoru susretâ<br />
kultura Istoka i Zapada, gdje se susreću<br />
i zajedno žive i katolici i pravoslavni i muslimani<br />
a na kojem je kršćanska prisutnost stoljećima<br />
ukorijenjena, o čemu svjedoče brojne<br />
nekropole srednjevjekovnih nadgrobnih spomenika<br />
– stećaka. Ova bi biskupijska ustanova<br />
bila otvorena svim ljudima na procvat<br />
misli, etičkih zasada i estetskog osjećaja, što<br />
rađaju radošću i zahvalnošću – vrijednostima<br />
što oplemenjuju pojedince i cijelo društvo,<br />
povijest i svijet.<br />
Budući da nas je Bog poslao u svoj vinograd<br />
u ovom povijesnom trenutku, nije<br />
nam ostavljeno na volju hoćemo li se i kako<br />
odazvati, niti nam je dopušteno samo radoznalo<br />
promatrati presudna zbivanja u našem<br />
puku i u svijetu uopće ili se pak tjeskobno<br />
prepuštati malodušnosti.<br />
Postojani u nadi i vjeri, radujemo se što<br />
smo u službi Božjega kraljevstva na slavu<br />
Božjega Imena i procvat čovječnosti u pojedincima<br />
i u cijelom čovječanstvu.<br />
Neka blagoslov Presvetoga Trojstva siđe<br />
na ovo dovršeno djelo i na sve koji su na bilo<br />
koji način pridonijeli njegovu ostvarenju!<br />
God has placed us in this area, where cultures<br />
from both the East and West meet, where<br />
Catholics, Orthodox and Muslims gather and live<br />
together, and where the Christian presence has<br />
been rooted for centuries, witnessed by the many<br />
necropoli with their tombstones dating from the<br />
Middle Ages, commonly called “stećak” in Croatian.<br />
This diocesan institution will be open to all<br />
people, towards the goal of flourishing thought,<br />
ethical principles and esthetical values, which<br />
produce joy and gratitude – values that enrich<br />
individuals and society as a whole, as well as history<br />
and the world.<br />
Since God has placed us in his vineyard at this<br />
historical moment, we cannot simply observe as<br />
curious bystanders the crucial events of our nation<br />
and the world in general, or ponder on how<br />
we will respond, for this would allow for anguish<br />
and despair.<br />
Steadfast in the hope of faith, we are glad that<br />
we are in the service of the Kingdom of God, to<br />
the glory of God’s Name and the development of<br />
humanity in individuals and in all of mankind.<br />
May the blessing of the Holy Trinity come<br />
upon this completed work and all those who in<br />
any way contributed towards its realization!
11<br />
UMJETNINE U DUHOVNO-KULTURNOM<br />
CENTRU TREBINJSKO-MRKANSKE<br />
BISKUPIJE U STOCU<br />
THE WORKS OF ART IN THE<br />
SPIRITUAL AND CULTURAL<br />
CENTER IN STOLAC<br />
Stolac, gradić slikovite ljepote, na Bregavi,<br />
rijeci posebnog kolorita, svoju bogatu<br />
povijest potvrđuje raznovrsnom arhitekturom<br />
koja pamti stoljeća. I danas se taj slijed<br />
nastavlja, u jezgri mjesta nastalo je zdanje<br />
koje će zasigurno vjerskom i kulturnom<br />
identitetu Stoca dati novu dimenziju.<br />
<strong>Duhovno</strong> središte <strong>Trebinjsko</strong> – <strong>mrkanske</strong><br />
<strong>biskupije</strong> objekt je višenamjenskoga karaktera,<br />
kojeg su u jezgri, razumljivo, sakralni<br />
prostori. Velika dvorana, mjesto je događanja<br />
duhovnih sadržaja, predavanja, izložbi,<br />
promocija knjiga, koncerata, a prema potrebi<br />
pri okupljanju većega broja vjernika u njoj<br />
se slavi sv. Misa.<br />
U župnoj crkvi sv. Ilije u <strong>Stocu</strong> redovito<br />
se nedjeljom, blagdanima i običnim danima<br />
obavlja služba Božja, a prostor novoga duhovnog<br />
središta Euharistijskim slavljem daje<br />
zbivanjima u njemu, u posebnim situacijama,<br />
pravo vjerničko uzdignuće.<br />
U duhovnom središtu u <strong>Stocu</strong> oblikovan<br />
je i komorni prostor za molitvu u tišini,<br />
kapelica za sv. Mise u intimnijoj atmosferi,<br />
mjesto u kojem će se svi koji u središtu djeluju,<br />
a i drugi namjernici, moći vjerničkom<br />
meditacijom povući od dinamična ritma<br />
vremena. U upućenosti Transcedentnomu<br />
skladna i umjetnički osmišljena kapelica<br />
ambijent je u kojem se pojedinac s radošću<br />
otvara razgovoru s Bogom.<br />
Dvoje velikih hrvatskih umjetnika različitih<br />
generacija, Josip Poljan i Blaženka<br />
Salavarda, umjetnici impresivnih opusa<br />
poglavito sakralne tematike, oplemenili su<br />
prostor dojmljivim ostvarenjima sukladnim<br />
njihovim prepoznatljivim poetikama.<br />
Stolac, a small town of picturesque beauty<br />
on the Bregava river with its special colors confirms<br />
its rich history with its varied architecture<br />
that recalls centuries past. Today this sequence<br />
continues, for in the city center a new structure<br />
has been created that will surely give a new dimension<br />
to the religious and cultural identity of<br />
Stolac.<br />
As the Spiritual Center of the Diocese of Trebinje–Mrkan,<br />
the facility is multifunctional in<br />
character, which understandably has in its interior,<br />
an area reserved for sacred spaces. The great<br />
hall, is a meeting place for spiritual events, that<br />
include lectures, exhibitions, presentations of<br />
books, concerts, and when necessary, the gathering<br />
of a large number of believers in order to<br />
celebrate Holy Mass.<br />
The Sacred Liturgy is regularly held in the parish<br />
church of St. Elijah in Stolac on Sundays, feast<br />
days and weekdays, while the celebration of the<br />
Eucharist in the new Spiritual Center will give the<br />
events held in it, during special circumstances, a<br />
true atmosphere of faith.<br />
The Spiritual Center of Stolac has a special<br />
chapel for silent prayer and a chapel where Holy<br />
Mass can be celebrated in a more intimate atmosphere,<br />
which are places where all those who work<br />
at the center and those that visit, will be able to<br />
withdraw from their dynamic rhythm of life, in<br />
order to pray and meditate in faith. Through openness<br />
to the Transcendent One, the harmoniously<br />
and artistically designed chapel is a place where an<br />
individual can open up with joy into conversation<br />
with God.<br />
Two great Croatian artists belonging to different<br />
generations, Josip Poljan and Blaženka Salavarda,<br />
both known for their impressive works, mainly<br />
on religious themes, have enriched the space with<br />
their impressive compositions, according to their<br />
characteristic talents.
12<br />
Josip Poljan (Zagreb, 1925.) autor je<br />
postaja Križnoga puta, izvedenih u tehnici<br />
visokoga reljefa, građenih vrhunskim kiparskim<br />
umijećem. Veliko Poljanovo umjetničko<br />
iskustvo i životna mudrost utkani su u scene<br />
Kristova kalvarijskog hoda što ga Poljan interpretira<br />
ne samo kao neki kiparski zadatak,<br />
nego i kao opredmećenje osobnih uvjerenja.<br />
S uraslošću ljudskoga u veličanstvenost Kristova<br />
otkupiteljskog čina.<br />
Prikazanja Križnoga puta (Via crucis) u<br />
Europu je uveo dominikanac Alvaro u Cordobi<br />
u 15. stoljeću prenijevši taj običaj iz Jeruzalema.<br />
Od prvotnih sedam Križni se put<br />
već u 17. stoljeću ustalio na današnjih četrnaest<br />
postaje, ostajući i danas vjernicima draga<br />
pobožnost, naglašenije prisutna u danima<br />
korizme.<br />
Poljan prati rast drame uspijevajući u<br />
svakoj postaji istaknuti sukus događanja,<br />
poštujući i poliptihalnu složenost scenarija<br />
Križnoga puta u kojem se scene vežu<br />
jedna na drugu. Od Pilatove osude u prvoj<br />
postaji do polaganja Krista u grob u četrnaestoj.<br />
S tri pada pod križem, susreta s<br />
Majkom, jeruzalemskim ženama, Veronikom.<br />
Svaki od reljefa razvedene je siluete<br />
dajući okvir dinamičnosti oblika unutar<br />
kiparskoga polja.<br />
Poljan je majstorskim kompozicijama postigao<br />
ekspresivnost dojma služeći se manjim<br />
i većim stupnjevanjem volumena, od primjera<br />
izlaženja figure (u prvom redu samoga<br />
Krista) iz same površine gotovo punine njezine<br />
opisnosti, do naznake likova uklopljenih<br />
u osnovnu plohu.<br />
Poljan maštovitošću, pomicanjem kompozicijskih<br />
akcenata, naglašavanjem forme<br />
samoga križa, novim i hrabrim rakursima<br />
znanomu daje pečat svoje umjetničke autentičnosti.<br />
Karakterističnom modelacijom,<br />
oblikovnom mekoćom sa slutnjom otiska<br />
prsta Poljan je posebnu ulogu dao suptilno-<br />
Josip Poljan (Zagreb, 1925), is the author of<br />
the Stations of the Cross, created according to a<br />
high relief technique and superb sculptural art.<br />
Poljan’s great artistic experience and wisdom of<br />
life are woven into the scenes of Christ’s way to<br />
Calvary, which Poljan interpreted not only as a<br />
sculptural task, but also as an expression of personal<br />
beliefs, that show the uplifting of human<br />
grandeur in the magnificence of Christ’s redemptive<br />
act.<br />
The presentation of the Cross (Via Crucis) was<br />
introduced in Europe by a Dominican priest Alvaro<br />
of Cordoba in the 15th century, who brought the<br />
custom over from Jerusalem. Originally there were<br />
seven stations, but already in the 17th century the<br />
present fourteen stations were established, which<br />
remains a dear devotion to the faithful of today, especially<br />
during the days of Lent.<br />
In the Stations of the Cross, Poljan follows the<br />
development of the drama in each succeeding station<br />
to highlight the essence of the events, respecting<br />
the many faceted complexities of the scenario<br />
of the Stations of the Cross, in which the scenes<br />
are linked to one another, from Pilate’s judgment<br />
in the first station to the deposition of the body of<br />
Jesus into the tomb in the fourteenth, including the<br />
three falls under the Cross, the encounters with his<br />
Mother, the women of Jerusalem and Veronica.<br />
Each relief contains silhouettes which provide a<br />
dynamic frame to the sculptural forms within the<br />
artist’s field of work.<br />
Poljan’s masterly compositions have achieved<br />
an impression of expressiveness by using a smaller<br />
and larger grading of volume, from the example of<br />
the presentation of the figure (primarily of Christ)<br />
on the very surface in the fullness of its detail, to<br />
the clues indicating the characters embedded in<br />
the base plate.<br />
Through great imagination, Poljan promotes<br />
compositional accents, by emphasizing the shape<br />
of the cross itself, through new and bold perceptions<br />
of what is well known and thereby provides<br />
a stamp of his artistic authenticity. Through characteristic<br />
modelling and the shaping of the design<br />
with the softness of a delicate touch of the
13<br />
sti mijena svjetla i sjene, ostvarujući tako i<br />
napetost oprostorenja kiparskoga kadra. I u<br />
čvrstoći bronce (patiniranom zlaćanim tonom)<br />
osjeća se tvarnost prvotnoga materijala<br />
vidljiva i u izdvojenim scenama Isusova<br />
rođenja i uskrsnuća.<br />
Poljan se u oba slučaja odlučio za vid<br />
kompozicijske srodnosti. U gornjem dijelu<br />
svete betlehemske noći postavljena je Sveta<br />
Obitelj, a ispod nje lučno likovi pastira.<br />
Kod Uskrsnuća u gornjoj partiji izrasta proslavljeno<br />
Kristovo tijelo, a u donjem dijelu u<br />
ovalnom obrisu nalaze se žene koje su kasnije<br />
došle do groba.<br />
Poljan na neki način ovim prizorima<br />
Križnomu putu daje odrednice, od početka<br />
Kristova zemaljskog puta i slave poslije golgotskog<br />
martirija.<br />
U Matejevu evanđelju (3,16-17) taj je događaj<br />
ovako opisan: „Kad je Isus bio kršten,<br />
odmah iziđe iz vode. Iznenada se otvoriše<br />
nebesa te on vidje Duha Božjega gdje silazi<br />
kao golub i spušta se na njega. I glas s neba<br />
reče: „Ovo je Sin moj, Ljubljeni moj, koga<br />
sam odabrao“. U vitraju, podijeljenu u dva<br />
dijela, u gornjem (formatom manjem) prikaz<br />
je ruku, simbola Boga Oca s ispisanim<br />
riječima koje su se u momentu krštenja zafingers,<br />
Poljan gave a special role to the subtleties<br />
of changes of light and shadow, thereby creating a<br />
tension in the mass of the sculptor’s work. And in<br />
the strength of the bronze (patinated with golden<br />
tone) one can feel the reality of the initial material,<br />
that remains visible in the isolated scenes of Jesus’<br />
birth and resurrection.<br />
Poljan in both cases decided to form compositional<br />
similarities. The upper part of the Holy<br />
Night of Bethlehem shows the Holy Family, while<br />
beneath it the arched radiant figures of the shepherds.<br />
For the Resurrection in the upper part, one<br />
can see the glorious body of Christ, while in the<br />
lower part of the oval outline are women who later<br />
came to the tomb.<br />
In a certain way, through these scenes of the<br />
Way of the Cross, Poljan gives guidelines, from the<br />
beginning of Christ’s earthly journey and the glory<br />
that came after his martyrdom on Golgotha.<br />
Blaženka Salavarda (Široki Brijeg,<br />
1960.) mozaicima i vitrajima u brojnim crkvama<br />
potvrdila se kao izniman umjetnik u<br />
izvedbi ovih zahtjevnih tehnika. Za kapelicu<br />
u <strong>Duhovno</strong>m centru oblikovala je vitraj s motivom<br />
likovne intrigantnosti i duboke i teološke<br />
slojevitosti, Presveto Trojstvo.<br />
Postavljen iza oltara, vitraj prihvaća i preobražava<br />
svjetlo ulazeći bojama i oblikom u<br />
tkivo i ziđe same kapelice. Za pojavnost Presvetih<br />
Osoba Trojstva izabrana je scena Isusova<br />
krštenja na rijeci Jordanu.<br />
Blaženka Salavarda (Široki Brijeg, 1960)<br />
with her mosaics and stained glass windows in<br />
many churches has proven to be an exceptional<br />
artist in the carrying out of this demanding technique.<br />
In the chapel of the Spiritual Centre she<br />
formed a stained glass window of the Holy Trinity,<br />
with a motif of artistic intrigue showing profound<br />
theological complexity.<br />
Placed behind the altar, the stained glass accepts<br />
and transforms the penetrating light with<br />
the colors and shapes of the surfaces and the walls<br />
of the chapel. For the presentation of the Holy Persons<br />
of the Trinity, the scene of Jesus’ baptism in<br />
the Jordan River was chosen.<br />
In Matthew's Gospel (3:16-17) that event is<br />
described as follows: “As soon as Jesus was baptized,<br />
he went up out of the water. At that moment<br />
heaven was opened, and he saw the Spirit of God<br />
descending like a dove and alighting on him. And<br />
a voice from heaven said, ‘This is my Son, whom<br />
I love; with him I am well pleased’.” In the stained<br />
glass, which is divided into two parts, the upper<br />
(smaller format) shows a hand, a symbol of God<br />
the Father with the words that were heard at the
14<br />
čule, te golubica kao simbol Duha Svetoga.<br />
U donjem dijelu Krist je zakoračio u rijeku,<br />
a ispred njega kleči Ivan Krstitelj u gruboj<br />
odjeći od devine dlake.<br />
Blaženka Salavarda izdužila je figuru Krista<br />
dajući mu produhovljenost u tjelesnosti.<br />
Na potki realističnoga stvoreno je ozračje<br />
sakralnoga, izvanjski znak početka Kristova<br />
javnog djelovanja. Činom krštenja otvoren je<br />
i pogled na Golgotu, uprizorenu s tri križa u<br />
dubini prostora. S druge strane, potencirano<br />
je i tlo Svete Zemlje s plodinama (smokava,<br />
grožđa) toga prostora, i ribama, višeznačnim<br />
na simboličnoj razini kroz spominjanje u biblijskim<br />
tekstovima. I konačno, poput potpisa<br />
vjerničkoga predanja, navođenje je znaka<br />
alfa i omega, početka i svršetka, Kristova monograma,<br />
vodilje u razumijevanju evanđeoske<br />
poruke.<br />
Blaženka Salavarda površinu je vitraja<br />
razigrala i ritmizirala vertikalnim plohama<br />
suprotstavljajući im nakupine drugačijih<br />
usmjerenja, služeći se ravnim i zakrivljenim<br />
linijama, graničnicima ploha kolorističkog<br />
bogatstva. I jakih boja i vrijednosti odnjegovana<br />
tona. S dosegnutom ljepotom, konstantom<br />
Blaženkina kreativnog dijaloga u<br />
stvaranju djela, te je i ovim motivom kršćanske<br />
ikonografije pokazala svoj talent i vitalitet<br />
moderne i suvremene sakralne umjetnosti.<br />
Poštujući Blaženkinu ideju, vitraj je tehnički<br />
– majstorski izveo zagrebački akademski<br />
kipar Ilija Bule, podrijetlom iz Čapljine.<br />
U projekt Kulturno-duhovnoga središta<br />
<strong>Trebinjsko</strong>-<strong>mrkanske</strong> <strong>biskupije</strong> uključili su se<br />
mnogi, i poticajem i sredstvima. A potpore i<br />
inicijative uvijek su dobro došle i one velikoga<br />
promotora sakralne umjetnosti prof. don<br />
Vjeke Jaraka ili Založbe kralja Tomislava iz<br />
Čapljine. S mnogo zanosa i nade duhovno se<br />
središte otvara vjerničkom puku, i onima koji<br />
u vodstvu Crkve imaju zadatak da tom puku<br />
služe.<br />
Stanko Špoljarić<br />
moment of the baptism and a dove as a symbol<br />
of the Holy Spirit. In the lower part, one can see<br />
Christ stepping into the river and there kneeling in<br />
front of him, John the Baptist in a rough garment<br />
of camel's hair.<br />
Blaženka Salavarda elongated the figure of<br />
Christ giving him greater spirituality in physicality.<br />
While starting out from the realistic, an atmosphere<br />
of the sacred is created, that is an outward<br />
sign of the beginning of Christ’s public ministry.<br />
Through the act of Baptism the gaze towards Golgotha<br />
is opened, presented by three crosses in the<br />
background. On the other hand, the fruits of the<br />
earth of the Holy Land are highlighted with figs<br />
and grapes of the region along with fish, all of<br />
which have varied symbolic meanings, referred to<br />
in the biblical texts. And finally, there appear like<br />
a signature of faithful commitment, the letters Alpha<br />
and Omega, signifying the beginning and the<br />
end, the monogram of Christ, which are a guide to<br />
understanding the Gospel message.<br />
Blaženka Salavarda finished the surface of the<br />
stained glass in merry and rhythmic vertical hues,<br />
confronting them with clusters of different orientations,<br />
using straight and curved lines, while defining<br />
them with the coloristic richness of strong<br />
colors and nurtured tones. With this beautiful motif<br />
of Christian iconography, which is a constant<br />
characteristic of Blaženka’s creative dialogue in her<br />
works, she has shown her talent and the vitality of<br />
modern and contemporary religious art.<br />
While respecting Blaženka’s creative idea, the<br />
stained glass was technically and masterfully produced<br />
by the academic sculptor of Zagreb Ilija<br />
Bule, who originates from Čapljina.<br />
Many people through their incentives and resources<br />
have participated in the project of the Spiritual<br />
and Cultural Center of Trebinje-Mrkan. And<br />
the support and initiatives of great promoters of<br />
religious art are always welcome, such as that of<br />
Prof. Vjeko Jarak or the King Tomislav Heritage<br />
in Čapljina. With great enthusiasm and hope, this<br />
Spiritual Center is opening to the faithful and to<br />
those in the leadership of the Church who have the<br />
duty of serving the people of God.<br />
Stanko Špoljarić
15<br />
Blaženka Salavarda<br />
Vitraj u kapelici Presvetoga Trojstva<br />
u <strong>Duhovno</strong>-kulturnom centru<br />
<strong>Trebinjsko</strong>-<strong>mrkanske</strong> <strong>biskupije</strong> u <strong>Stocu</strong><br />
Blaženka Salavarda, rođena je u Knešpolju kod Širokog Brijega, Bosna<br />
i Hercegovina, 1960. akademska slikarica, živi i radi u Zagrebu, Ferenščica<br />
I, br. 76. Završila je studij slikarstva na ALU 1986. u klasi prof. Đure Sedera<br />
u Zagrebu, usavršavala se posebice u izvedbi radova u mozaiku. Na tom je<br />
području i u toj tehnici postigla spomena vrijedan uspjeh. To se jasno očitovalo<br />
u nizu izložbi što ih je slikarica tijekom posljednjih godina priredila<br />
u Zagrebu i drugdje. Dakako, to opet na po seban način svjedoče i brojni<br />
njezini mozaici što ukrašavaju nekolike crkve diljem Bosne i Hercegovine.<br />
Kao izuzetne pri mjere treba izdvojiti djela u samostanu na Sćitu (Rama) kod<br />
Prozora, u crkvi u Drijenči kod Tuzle te u crkvi u Dračevu kod Čapljine.
16<br />
Presveto Trojstvo, 2013., vitraj, 235 x 115 cm<br />
B. Salavarda, ak. slikarica
17<br />
1<br />
2<br />
3<br />
4<br />
Presveto Trojstvo, 2013., vitraj,<br />
(detalj br. 1: golubica – simbol silaska Duha Svetoga, detalj br. 2: glava Krista,<br />
detalj br. 3: plodovi vinove loze, detalj br. 4: šipak, ribe + AΩ)<br />
B. Salavarda, ak. slikarica
18<br />
Josip Poljan<br />
Djela u bronci u kapelici Presvetoga Trojstva<br />
u <strong>Duhovno</strong>-kulturnom centru<br />
<strong>Trebinjsko</strong>-<strong>mrkanske</strong> <strong>biskupije</strong> u <strong>Stocu</strong><br />
Josip Poljan, rođen je 1925. godine u Zagrebu. Završio je gimnaziju, nakon<br />
čega upisuje Akademiju. Ondje su mu predavali F. Kršinić i V. Radauš.<br />
Nakon Akademije upisuje specijalku A. Augustinčića. Bavi se i pedagoškim<br />
radom, prvo na Školi primijenjene umjetnosti, a nakon toga i na Akademiji.<br />
Ondje će obnašati i dužnost dekana. Bavio se pretežito kiparstvom, portretima<br />
te javnim skulpturama. Osim toga radio je crteže za vitraje te se bavio<br />
medaljarstvom. Velik dio svojeg opusa posvećuje radu na sakralnim temama<br />
namijenjenih za crkve u Hrvatskoj te Bosni i Hercegovini.<br />
Njegova djela odlikuju se lirikom te dinamikom linije i površine skulpture.<br />
Poznatiji su mu ciklusi Žena s pticama te Ljudi u prolazu. Koristio se<br />
najčešće metalom, broncom i aluminijem. Često površinu erodira kako bi<br />
postigao veću izražajnost. U zrelim radovima figure stanjuje te gotovo dematerijalizira<br />
kako bi naglasio krhkost, a možda i prolaznost fizičkog tijela.
Božić (Kristovo rođenje), 2013., bronca, 57 x 45 cm.<br />
J. Poljan, ak. kipar<br />
19
20<br />
Stala plačuć tužna Mati,<br />
Gledala je kako pati<br />
Sin joj na križ uzdignut.<br />
I. postaja - Isusa osuđuju na smrt, 2013. bronca, 47 x 42 cm.<br />
J. Poljan, ak. kipar
21<br />
Dušom njenom razboljenom,<br />
Rastuženom, ražaljenom,<br />
Prolazio mač je ljut.<br />
II. postaja - Isus prima na se križ, 2013., bronca, 47 x 42 cm.<br />
J. Poljan, ak. kipar
22<br />
O koliko ucviljena<br />
Bješe ona uzvišena<br />
Majka Sina jedinog!<br />
III. postaja - Isus pada prvi put pod križem, 2013., bronca, 47 x 42 cm.<br />
J. Poljan, ak. kipar
23<br />
Bol bolova sve to ljući<br />
Blaga Mati gledajući<br />
Muke slavnog Čeda svog<br />
IV. postaja - Isus susreće svoju svetu Majku, 2013., bronca, 47 x 42 cm.<br />
J. Poljan, ak. kipar
24<br />
Koji čovjek ne bi plako<br />
Majku Božju videć tako<br />
U tjeskobi tolikoj!<br />
V. postaja - Šimun Cirenac pomaže Isusu nositi križ, 2013., bronca, 47 x 42 cm.<br />
J. Poljan, ak. kipar
25<br />
Tko protužit neće s Čistom,<br />
Kada vidi gdje za Kristom<br />
Razdire se srce njoj?<br />
VI. postaja - Veronika pruža Isusu rubac, 2013., bronca, 47 x 42 cm.<br />
J. Poljan, ak. kipar
26<br />
Zarad grijeha svoga puka<br />
Gleda njega usred muka,<br />
I gdje bičem bijen bi.<br />
VII. postaja - Isus pada drugi put pod križem, 2013., bronca, 47 x 42 cm.<br />
J. Poljan, ak. kipar
27<br />
Gleda svoga milog Sina,<br />
Ostavljenog sred gorčina,<br />
Gdje se s dušom odijeli.<br />
VIII. postaja - Isus tješi jeruzalemske žene, 2013., bronca, 47 x 42 cm.<br />
J. Poljan, ak. kipar
28<br />
Vrelo milja, slatka Mati,<br />
Bol mi gorku osjećati<br />
Daj, da s tobom procvilim!<br />
IX. postaja - Isus pada treći put pod križem, 2013., bronca, 47 x 42 cm.<br />
J. Poljan, ak. kipar
29<br />
Neka ljubav srca moga<br />
Gori sveđ za Krista Boga,<br />
Da mu u svem omilim.<br />
X. postaja - Isusa svlače, 2013., bronca, 47 x 42 cm.<br />
J. Poljan, ak. kipar
30<br />
Rane drage, Majko sveta,<br />
Spasa za me razapeta<br />
Tisni usred srca mog!<br />
XI. postaja - Isusa pribijaju na križ, 2013., bronca, 47 x 42 cm.<br />
J. Poljan, ak. kipar
31<br />
Neka dođu i na mene<br />
Patnje za me podnesene<br />
Sina tvojeg ranjenog.<br />
XII. postaja - Isus umire na križu, 2013., bronca, 57 x 42 cm.<br />
J. Poljan, ak. kipar
32<br />
Daj mi s tobom suze livat,<br />
Raspetoga oplakivat,<br />
Dokle diso budem ja.<br />
XIII. postaja - Isusa skidaju s križa, 2013., bronca, 47 x 42 cm.<br />
J. Poljan, ak. kipar
33<br />
U tvom društvu uz križ stati,<br />
S tobom jade jadovati<br />
Želja mi je jedina.<br />
XIV. postaja - Isusa polažu u grob, 2013., bronca, 47 x 42 cm.<br />
J. Poljan, ak. kipar
34<br />
Hvaljen budi Isus Krist, raspeti naš Otkupitelj,<br />
i njegova, pod križem žalosna, Majka Marija.<br />
Kad mi zemlja tijelo primi,<br />
Dušu onda uzmi ti mi<br />
U nebeski blažen dvor.<br />
Uskrs (Kristovo uskrsnuće), 2013., bronca, 57 x 45 cm.<br />
J. Poljan, ak. kipar
37<br />
TREBINJSKO-MRKANSKA BISKUPIJA<br />
Dioecesis Tribuniensis-Marcanensis<br />
Biskupija pripada Vrhbosanskoj metropoliji<br />
Zaštitnik Biskupije: sv. Mihovil, Arkanđeo, 29. rujna<br />
Naslov Katedrale u Trebinju: Mala Gospa ili Rođenje Blažene Djevice Marije, 8. rujna<br />
Trebinjska biskupija, smještena s lijeve strane<br />
rijeke Neretve, jedna je od najstarijih biskupija<br />
uspostavljenih nakon dolaska Hrvata i<br />
njihova pokrštenja u ovim krajevima. 1 Graniči<br />
s Nadbiskupijama splitsko-makarskom i barskom,<br />
te Biskupijama mostarsko-duvanjskom,<br />
dubrovačkom i kotorskom biskupijom.<br />
U drugoj polovici 10. stoljeća za pontifikata<br />
pape Grgura V. (996.-999.) Trebinje se<br />
spominje kao biskupija.<br />
U prvih dvjesta pedeset godina (oko<br />
1000.-1250.) sjedište je <strong>biskupije</strong> bilo u gradu<br />
Trebinju. Katedrala je bila posvećena sv. Mihovilu,<br />
Arkanđelu, zaštitniku <strong>biskupije</strong>.<br />
S prodorom Tatara (1240.-1242.) ovaj je<br />
kraj opustošen i porušen.<br />
Nakon što je raški kralj Uroš I. (1242.-<br />
1276.) iz Trebinja protjerao biskupa Salvija,<br />
1252. godine, biskup je trebinjski 1284. godine<br />
primio u posjed od dubrovačke plemićke<br />
obitelji Theophilis tri otočića na području<br />
Dubrovnika:<br />
- Sveti Marko ili Markan – danas nenastanjen;<br />
- Sveta Barbara ili Bobara – danas nenastanjena;<br />
- Sveti Petar ili Supetar – danas nastanjen s<br />
ponekom obitelji,<br />
i od Gradskoga vijeća poluotok Molunat<br />
[Molonto] – danas nastanjen.<br />
Godine 1218. prvi spomen benediktinskoga<br />
samostana na otoku sv. Marka, Markana<br />
ili Mrkna. A posljednji benediktinac spominje<br />
se 1296. nastanjen ne na Mrkanu nego na<br />
Lokrumu.<br />
Godine 1284. papa Martin IV. nalaže dubrovačkomu<br />
nadbiskupa Bonaventuri da<br />
providi biskupske katedre u Trebinju i Stonu.<br />
Nema isprava o tome proviđenju. Mrkan se<br />
tom prigodom ne spominje.<br />
Godine 1322. prvi se put u domaćim – ne<br />
i u vatikanskim – dokumentima spominje<br />
“episcopus Mercane” – mrkanski biskup, Nikola,<br />
franjevac.<br />
Godine 1326. trebinjski biskup Nikola administrira<br />
samostan na Mrkanu.<br />
Godine 1344. papa Klement VI. premješta<br />
trebinjsko-mrkanskoga biskupa Bonifacija u<br />
Šibenik. Od te godine Trebinjska se biskupija<br />
ispražnjuje i u prvi se plan stavlja naslov mrkanski.<br />
Kroz 14. stoljeće Sveta Stolica nastavlja<br />
imenovati trebinjske biskupe više kao naslovne,<br />
koji rezidiraju u raznim europskim gradovima.<br />
Svršetkom 14. stoljeća Papa nastavlja s<br />
imenovanjima trebinjskih biskupa iz dubrovačkoga<br />
klera, redovničkoga i dijecezanskoga.<br />
1<br />
Dvije knjige pružaju obilno gradivo za proučavanje povijesti ove Biskupije: B. Pandžić, De Dioecesi Tribuniensi et<br />
Mercanensi [Biskupija trebinjska i mrkanska], Rim, 1959., i I. Puljić (priredio), Tisuću godina Trebinjske <strong>biskupije</strong>,<br />
Sarajevo, 1988.
38<br />
Od godine 1482., s navalom Turaka, Trebinjska<br />
je biskupija pretrpjela daljnje slabljenje.<br />
Ostatci katolicizma živjeli su u atmosferi<br />
učestalih prijelaza na pravoslavlje, a osobito<br />
pod pritiskom otomanske vlasti na islam.<br />
Od 1600. godine Biskupija počinje institucionalno<br />
živjeti u svojim dvjema župama:<br />
Gradac i Ravno. Katolički je narod sve više<br />
naseljavao ovo područje unatoč otomanskim<br />
zulumima. Kler se oporavljao, osobito zahvaljujući<br />
Kongregaciji za širenje vjere (osnovana<br />
1622.), koja je ustanovila više sjemeništa<br />
– u Fermu, u Loretu, u Rimu – koja su primala<br />
također trebinjske svećeničke kandidate<br />
na odgoj i školovanje. Povećavao se tijekom<br />
broj novih župa: Dubrave, Trebinja, Hrasno,<br />
Stolac, Klepci, Trebinje...<br />
Kroz gotovo 430 godina (1391.-1819.) ova<br />
je biskupija, s dvostrukim naslovom, imala<br />
svoje vlastite domaće biskupe s boravkom na<br />
području Dubrovnika.<br />
Od 1819. do 1839. biskupijom upravljaju<br />
kao apostolski delegati članovi Dubrovačkoga<br />
katedralnog kaptola.<br />
Od 1839. do 1890. snagom apostolskoga<br />
pisma pape Grgura XVI. “Apostolici muneris”,<br />
od 12. rujna 1839., dijecezom upravljaju<br />
dubrovački biskupi kao apostolski administratori.<br />
Uspostava metropolije. Papa Leon XIII.<br />
uspostavio je apostolskim pismom Ex hac<br />
augusta [S ove uzvišene stolice], 5. srpnja<br />
1881., metropolitansko sjedište u Sarajevu, s<br />
Vrhbosanskom nadbiskupijom sa sjedištem<br />
također u Sarajevu, Banjalučkom biskupijom<br />
sa sjedištem u Banjoj Luci te Mostarsko-duvanjskom<br />
biskupijom sa sjedištem u Mostaru.<br />
Metropoliji pripada i <strong>Trebinjsko</strong>-mrkanska<br />
biskupija ostajući privremeno pod upravom<br />
dubrovačkih biskupa. 2<br />
Biskupijske granice. Prema Pismu Ex<br />
hac augusta: “Mrkansko-trebinjska biskupija<br />
zadržat će netaknute svoje granice, kao i broj<br />
župa koje su sada podložne jurisdikciji biskupa<br />
upravitelja”. 3 Tada postojeće župe: Dubrave,<br />
Gradac, Hrasno, Klepci, Ravno, Stolac,<br />
Trebinja. Prema Šematizmu Hercegovačke<br />
franjevačke kustodije iz 1889. godine, župama<br />
u šest hercegovačkih kotareva, tj. “Stoca,<br />
Ljubinja, Trebinja, Bileće, Gacka i Nevesinja<br />
upravljaju svjetovni svećenici, a njihovoj se<br />
upravi može prepustiti i župa Glavatičevo u<br />
konjičkom kotaru”. 4<br />
Mostarski biskup - apostolski administrator<br />
Trebinjske <strong>biskupije</strong>. Isti je Papa 8.<br />
srpnja 1890. iz jurisdikcije dubrovačkoga biskupa<br />
izuzeo i na mostarsko-duvanjskoga biskupa<br />
kao apostolskog administratora prenio<br />
upravu <strong>Trebinjsko</strong>-<strong>mrkanske</strong> <strong>biskupije</strong>: “Stoga<br />
Našom apostolskom vlašću, snagom ovoga<br />
Pisma, upravu Crkava Trebinjske i Mrkanske<br />
trajno sjedinjenih, koju je do sada vodio dubrovački<br />
biskup, prenosimo na mostarskoga<br />
biskupa pro tempore [privremeno] bilo u duhovnim<br />
bilo u vremenitim stvarima ad beneplacitum<br />
Nostrum [do Naše odluke]”. 5<br />
2<br />
Papa Leon XIII., Apostolsko pismo Ex hac augusta cathedra, 5. srpnja 1881. Službeni hrvatski prijevod, uz<br />
usporedni izvorni latinski, Sarajevo, 2006., str. 25-31.<br />
3<br />
Navedeno Pismo, str. 28-29 i 30-31.<br />
4<br />
Schematismus, Mostar, 1889., str. 40-41.<br />
5<br />
Leonis XIII Pontificis Maximi Acta, vol. X. Romae, 1891, str. 182.
39<br />
Granice između Mostarsko-duvanjske i<br />
<strong>Trebinjsko</strong>-<strong>mrkanske</strong> <strong>biskupije</strong>, prema Dekretu<br />
Svete Stolice [Kongregacije za širenje<br />
vjere], 24. ožujka 1891., potegnute su ovako:<br />
“Od Metkovića do Bivolja brda rijeka Neretva,<br />
odatle se protežu tako da dijele<br />
- civilni kotar mostarski od civilnoga kotara<br />
stolačkoga,<br />
- isti kotar stolački od civilnoga kotara nevesinjskoga,<br />
- isti kotar nevesinjski od kotareva bilećkoga<br />
i gatačkoga [Gacko],<br />
- napokon gatački kotar od fočanskoga”. 6<br />
To znači da u Mostarsko-duvanjsku biskupiju<br />
ulaze, s lijeve strane Neretve, kotarevi:<br />
Nevesinje, Kalinovik, Foča, Rudo, Čajniče, a<br />
u <strong>Trebinjsko</strong>-mrkansku biskupiju ulaze kotarevi:<br />
Stolac, Ljubinje, Bileća i Gacko.<br />
Spomenuta četiri posjeda – Mrkan, Bobaru,<br />
Supetar i Molunat – nacionalizirale su<br />
jugokomunističke vlasti 13. veljače 1948. s<br />
obrazloženjem Ministarstva poljoprivrede:<br />
“… već iz činjenice, da se dulje vremena ne<br />
postavlja biskup za trebinjsku biskupiju, ovo<br />
Ministarstvo zaključuje, da ova biskupija<br />
stvarno ne postoji...” A iste godine apostolskog<br />
upravitelja – biskupa Petra Čulu – osuđuju<br />
na zatvorsku kaznu 11 i pol godina! 7<br />
Biskupska kuća u Dubrovniku nacionalizirana<br />
je konačno 1961. godine.<br />
Katedrala. Godine 1984. trebinjski svećenici<br />
s vjernicima, predvođeni apostolskim<br />
upraviteljem msgr. Pavlom Žanićem (1980.-<br />
1993.), proslavili su Tisućljeće Biskupije. Tom<br />
je prigodom obilježena i Stoljetnica župne<br />
crkve u Trebinju, posvećene Rođenju Blažene<br />
Djevice Marije. A mjerodavna Kongregacija<br />
za evangelizaciju naroda tu je crkvu uzdigla<br />
na dostojanstvo Katedrale. 8 Svake se godine<br />
slavi Dan Biskupije u nedjelju koja je najbliža<br />
Miholjdanu.<br />
U Biskupijskom marijanskom svetištu u<br />
Hrasnu slavi se druge nedjelje svibnja Kraljica<br />
mira.<br />
Odlukom pape Benedikta XVI., od 4. siječnja<br />
2006., Vrhbosanska metropolija izuzeta je<br />
ispod jurisdikcije Kongregacije za evangelizaciju<br />
naroda i stavljena pod privremenu<br />
upravu Državnoga Tajništva Svete Stolice s<br />
nakanom da prijeđe pod redovitu jurisdikciju<br />
Kongregacije za biskupe.<br />
Među posebne Svjedoke vjere ulaze: Marko<br />
Milanović (†1859.), 9 don Marijan Vujnović<br />
(†1944.), don Lovro Konjevod (†1945.),<br />
don Martin Krešić (†1945.), don Mitar Papac<br />
(†1951.), don Vide Putica (1942.), don Ivan<br />
Raguž (†1945.). O njima opširnije u posebnu<br />
Zborniku. 10<br />
Biskupija danas [2013.] ima 15 župa s<br />
oko 21.000 katoličkih vjernika. Navodimo u<br />
bilješkama i monografije koje su o župama<br />
izrađene, ponekada povezane sa susjednima.<br />
6<br />
Arhiv Kongregacije za širenje vjere, SC Bosnia, vol. 17, f. 768r-769r.<br />
7<br />
A. Luburić i R. Perić (uredili), Za Kraljevstvo Božje. Zbornik nadbiskupa Čule, Mostar, 1991.<br />
8<br />
Službeni vjesnik <strong>biskupije</strong>, II./1984., str. 1-13.<br />
9<br />
P. Milanović, (priredio), Mučeništvo Marka Milanovića, Mostar, 2010.<br />
10<br />
Razni autori, Svjedoci vjere i rodoljublja, Mostar, 2005.
40<br />
Dodajemo naslovnike i zaštitnike pojedinih<br />
župa:<br />
- Aladinići 11 – Svi Sveti;<br />
- Čeljevo – Presveto Srce Isusovo;<br />
- Domanovići – Sv. Josip Radnik;<br />
- Dračevo – Velika Gospa;<br />
- Gradac 12 – Velika Gospa;<br />
- Hrasno 13 – Bezgrješno Začeće Blažene<br />
Djevice Marije;<br />
- Hutovo 14 – Krist Kralj;<br />
- Prenj (vidi Aladinići) – Sv. Mihovil;<br />
- Ravno 15 – Mala Gospa;<br />
- Rotimlja 16 – Sv. Petar i Pavao;<br />
- Neum 17 – Gospa od zdravlja;<br />
- Stjepan Krst (vidi Rotimlja) – Sv. Ivan<br />
Krstitelj;<br />
- Stolac 18 – Sv. Ilija prorok;<br />
- Trebinje – Mala Gospa;<br />
- Trebinja 19 – Velika Gospa.<br />
Trideset dijecezanskih svećenika, od kojih<br />
dvanaestorica s magistarskim ili doktorskim<br />
naslovima, te dva biskupa iz istoga su klera:<br />
nadbiskup Petar Rajič, apostolski nuncij na<br />
Arapskom poluotočju, i biskup Ratko Perić u<br />
Mostaru.<br />
Dva bogoslova, diplomanta.<br />
Dvije redovničke sestarske zajednice: u Neumu<br />
– Služavke Maloga Isusa, i u <strong>Stocu</strong> – Milosrdnice<br />
sv. Vinka Paulskoga.<br />
Službeni vjesnik Biskupijâ Mostarsko-duvanjske<br />
i <strong>Trebinjsko</strong>-<strong>mrkanske</strong> izlazi u Mostaru<br />
tri puta godišnje.<br />
<strong>Duhovno</strong>-<strong>kulturni</strong> <strong>centar</strong> Trebinjske <strong>biskupije</strong><br />
u <strong>Stocu</strong>.<br />
11<br />
M. Krešić (priredio), 300 godina župe Dubrave, Aladinići, 2006.<br />
12<br />
A. Đerek, Z. Matuško i I. Puljić (priredili) Župa Gradac, Gradac, 2009.<br />
13<br />
S. Batinović, Hrasno sa okolinom kroz vjekove u vjerskom pogledu.<br />
14<br />
I. Puljić (priredio), Hutovo, Mostar, 1994.<br />
15<br />
I. Lučić, (uredio), Ravno - Popovo, Ravno-Zagreb, 1997.; I. Puljić i S. Vukorep, Dubljani, 1. izdanje Ravno<br />
2006., a 2. izdanje 2007.<br />
16<br />
M. Pažin (priredio), Od Hrguda do Huma, Mostar, 1999.<br />
17<br />
Razni autori, Neum – zavičaj i zemlja Hrvata, Neum, 1995.<br />
18<br />
M. Puljić, Stolac. Povijest kraja i župe, Mostar, 1996.; I. Puljić i P. Raguž, Stolac u povijesti i kulturi Hrvata,<br />
Stolac, 1999.<br />
19<br />
Đ. Kriste, Župa Trebinja, Dubrovnik, 1999.
Stolac: Stari grad – Križevac