I DOKUMENTI SVETE STOLICE
Službeni vjesnik, 3/2009. - Biskupije Mostar-Duvno Trebinje-Mrkan
Službeni vjesnik, 3/2009. - Biskupije Mostar-Duvno Trebinje-Mrkan
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Mostarsko-duvanjska i Trebinjsko-mrkanska biskupija<br />
Mi zazivamo Božje milosrđe i na zločince, jer ne<br />
znaju što čine. Jer to što su učinili, to je više od zločina,<br />
to je izvan svakoga ljudskog znanja i pameti!<br />
Samo Onaj koji je svojom smrću pobijedio ljudsku<br />
smrt, svojom žrtvom svladao ljudsku mržnju i osvetu,<br />
svojim uskrsnućem zadao završni udarac vraškoj ulozi<br />
i snazi u ovome svijetu, neka nam svima pomogne da<br />
budemo njegovi učenici istine i pravde, svjedoci ljubavi<br />
i milosti i navjestitelji milosrđa i mira.<br />
Uzvišenje sv. Križa<br />
Mostar, 14. rujna 2009.<br />
Gospodin Isus i veliki svećenici Ana i Kajfa<br />
Na obljetnicu katedrale i biskupskoga ređenja<br />
U ovoj “Svećeničkoj godini”, u ovoj katedrali Marije<br />
Majke Crkve koja danas slavi svoj 29. rođendan posvete,<br />
na blagdan Uzvišenja svetoga križa, čini mi se uputnim<br />
promotriti ponašanje dvojice velikih svećenika<br />
prema Isusu, pravomu Velikom svećeniku, u Velikom<br />
tjednu, u vrijeme Isusova suđenja, prigodom njegova<br />
Križnoga puta. Svi su svećenici bili službenici Hrama,<br />
veliki su svećenici bili najodgovorniji za čitavo funkcioniranje<br />
Hrama. Samo su oni mogli stupiti u Svetište<br />
nad Svetištem, i to jednom u godini.<br />
Tri su čina “religioznoga suđenja” Isusova na Velikom<br />
vijeću ili Sinedriju, na čelu s velikim svećenicima:<br />
odluka u Kajfinu dvoru da ga se ubije, zatim uhićenje i<br />
dovođenje najprije pred Anu, bivšega velikog svećenika,<br />
i konačno proces pred Kajfom, tadašnjim velikim<br />
svećenikom.<br />
Prvi čin. Pred Kajfom po noći. U noći smo s Velikoga<br />
četvrtka na Veliki petak: “Uto se sabraše glavari<br />
svećenički i starješine narodne u dvoru velikoga<br />
svećenika imenom Kajfe i zaključiše Isusa prijevarom<br />
uhvatiti i ubiti” (Mt 26,3-4). Ovdje je, dakle, pala odluka<br />
da Isusa te noći uhite i da ga dadnu pogubiti. Prvi<br />
crni čin. Sve pod plaštem crne noći.<br />
Svećenička zloća i odgovornost. Ovdje je mjesto<br />
reći koju više općenito o židovskim svećenicima, koji<br />
su sigurno imali vodeću ulogu u Isusovoj osudi. Nije<br />
ta odluka bila odraz jednoga trenutka, nego vrhunac<br />
njihova nesvećeničkog ponašanja. A u svemu tome<br />
mogli bismo vidjeti i sebe same kao svećenike, koliko<br />
smo se udaljili ili približili onoj kasti za koju mislimo<br />
da je izumrla.<br />
- Znamo kako su se svećenici ponijeli kada se Isus<br />
rodio u Betlehemu i kad ih je Herod pitao zašto tuda<br />
hodaju istočnjački kraljevi. Oni nisu pokazali uopće<br />
nikakva interesa prema novorođenomu Djetetu i nje-<br />
govoj Mesijanskoj zvijezdi, iako su točno znali stara<br />
proroštva (Mt 2,3-5).<br />
- Isus u zbor svojih apostola nije uzeo nijednoga<br />
židovskog svećenika. Ivan Krstitelj, sin svećenika Zaharije,<br />
otišao je po božjem nadahnuću u pustinju, u<br />
proroke.<br />
- U početku Isusova javnog djelovanja ne susrećemo<br />
svećenike, jer se Isusovo propovijedanje i obilaženje<br />
selima i gradovima odvijalo na području Galileje,<br />
a ne Judeje s glavnim gradom Jeruzalemom i njegovim<br />
Hramom oko kojega su se ovjenčali svećenici.<br />
- Ali što se više približavamo kraju Isusova života,<br />
to više primjećujemo svećeničku ulogu, odnosno njihovu<br />
nevjerojatnu zlobu, ljubomoru i mržnju s obzirom<br />
na uklanjanje Isusa sa scene židovskoga religioznog<br />
sustava.<br />
- Dok je Isus bio u Betaniji, na jednom sastanku<br />
Sinedrija jasno je rekao Kajfa, veliki svećenik one godine:<br />
“Vi ništa ne znate. I ne mislite kako je za vas bolje<br />
da jedan čovjek umre za narod, nego da sav narod<br />
propadne!” To ne reče sam od sebe, nego kao veliki<br />
svećenik one godine prorokova da Isus ima umrijeti za<br />
narod; ali ne samo za narod nego i zato da raspršene<br />
sinove Božje skupi u jedno. Toga dana dakle odluče da<br />
ga ubiju (Iv 11,5-53).<br />
- Oni su bili puni gnjeva kad je Isus svečano na<br />
Cvjetnicu ulazio u Jeruzalem i kada ga je burno pozdravljao<br />
narod, osobito djeca: Hosana, Hosana! “Gledaj<br />
što ovi govore” (Mt 21,15), čuđahu se svećenici.<br />
- Svećenici su sve poduzimali da Isusa što prije eliminiraju,<br />
ali su se bojali naroda, jer je sav narod visio<br />
o njegovoj riječi (Lk 19,47).<br />
- Naravno, svećenici su bili ogorčeni kad je Isus čistio<br />
Hram od njihovih prodavača janjaca i mjenjača<br />
novca, i pitahu ga kojom to vlašću radi (Lk 20,1).<br />
244 | Službeni vjesnik | br. 3 | 2009.