MiK MaK
MiK MaK nr 40 maj 2012 - KFUM og KFUK i Distrikt Randers-Djurs
MiK MaK nr 40 maj 2012 - KFUM og KFUK i Distrikt Randers-Djurs
- No tags were found...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Når flaget går på halv<br />
Det var faktisk det første, jeg gjorde.<br />
Næste morgen. Satte flaget på halv.<br />
Hun havde ingen flagstang selv, så vi<br />
flagede altid når det var hendes<br />
fødselsdag. I en helt anden by, selvfølgelig.<br />
Men det var fint nok. Denne<br />
gang kom det knap så højt op. Til<br />
gengæld hang det hele dagen. Og<br />
aftenen med. Vi havde brug for at<br />
fortælle hele verden, at den var gået i<br />
stå. At verdens undergang var nær. I<br />
hvert fald hos os i nummer 19. Et<br />
kæmpe rødt-hvidt signal til alle, der<br />
gik forbi. Jeg tror, jeg tænkte, at hver<br />
gang én fik medfølelse med os, så<br />
kunne det fjerne lidt af den uendelige<br />
lidelse, der gnavede i hjerne og<br />
hjerte.<br />
Så ringede det på døren. Igen.<br />
Og en halv time efter igen. Folk<br />
strømmede til. Naboer, genboer og<br />
folk på villavejen, som vi kun sjældent<br />
havde snakket med forinden. Kom ind<br />
og satte sig ned og krævede, at<br />
historien blev fortalt om og om igen.<br />
Og igen. Da hoveddøren blev lukket<br />
sidst på eftermiddagen, og den sidste<br />
vejboer svingede ud bag om hækken,<br />
følte jeg mig rig. Velsignet og rig.<br />
Omgivet af verdens vel nok modigste<br />
mennesker. Halvvejs fremmede parcelhusejere,<br />
der tog sig mod til at brase<br />
ind hos nogen med et nyophængt flag<br />
på halv. Heldig, velsignet og rig.<br />
Længe, længe efter mørkets<br />
frembrud tog jegflaget ned. Ved<br />
midnatstid, faktisk. Og hvad så hvis<br />
det hang lidt længe? Det var trods alt<br />
sidste gang, det blafrede for min mor.<br />
Jeg kender så udmærket følelsen.<br />
Angsten for at bryde ind i nogens sorg.<br />
Utrygheden ved at ringe til nogen, der<br />
har mistet. Frygten for at banke på<br />
deres dør. Inderst inde er jeg vel bange<br />
for at få dem til at græde. Bange for at<br />
minde dem om deres tab. Men hvor er<br />
det egentlig fjollet. Helt ærligt! At<br />
undgå at ringe til nogen med flaget og<br />
livet på halv betyder næppe noget i<br />
forhold til deres hukommelse for den<br />
afdøde. Man glemmer næppe sit døde<br />
barn, Sin ægtefælle eller bror af, at<br />
vennerne venter udenfor. Venter bag<br />
hækken. Hvis det bare gik så let.<br />
Jeg har talt med flere, der har<br />
oplevet, at de venner, de troede, var<br />
nærmest, var fjernest i sorgen. Nogen<br />
har oplevet det modsatte. Selv oplevede<br />
jeg, at mit nærmiljø blev langt mere<br />
vedkommende, end det havde været<br />
tidligere. Opmærksomheden kom fra<br />
kanter, hvorfra jeg mindst ventede det.<br />
Og udeblev fra steder, jeg ikke forstod<br />
dengang. Jeg ved ikke, hvor dine<br />
allerbedste venner er henne lige nu. Om<br />
de er der for dig eller ej. Men jeg tror,<br />
at de tænker på dig. Og måske er de<br />
bange for at minde dig om det, der er<br />
allerværst. Når man kender og elsker<br />
folk, der mister, kan det være meget,<br />
meget svært. Man føler med sine<br />
venner i sorgen, og det hele kommer<br />
utrolig tæt på. Det er vanskeligt at stå<br />
nær ved folk, der rammes af tragedie.<br />
På mange måder er det lettere at være<br />
arbejdskollega eller et perifert bekendtskab.<br />
Hvis dine venner ikke er der nu,<br />
hvor du har brug for dem, så kontakt<br />
dem! Fortæl dem, at du har brug for<br />
dem i dit liv. Og hvordan du har brug<br />
for dem. Det er en svær opgave at være<br />
pårørende til en sørgende, så forsøg at<br />
sætte ord på, hvad du har mest brug<br />
for. I hælene på sorgen følger ødelagte<br />
venskaber. Det er velkendt. Og slet ikke<br />
til at bære.<br />
Med flaget på halv<br />
Af Mette Marklund<br />
Unitas Forlag<br />
2012<br />
„I et ærligt og vedkommende sprog<br />
sætter bogens forfatter ord på de<br />
følelser og stemninger, der præger<br />
situationen efter et dødsfald;<br />
savnet af den døde, ensomheden,<br />
vreden over at livet ubekymret går<br />
videre, skyldfølelsen, tomheden.“<br />
3