listy | 5 | 2010 dramatické umenieDivadlo Andreja Bagarav Nitre oslavuje šesťdesiat rokov existenciePrvé divadlo postavili v Nitre v roku 1883. Slúžiloaž do 2.svetovej vojny, kedy bolo zničenépri bombardovaní. Po vojne, v roku 1949, vytvoriliNitrania divadelné priestory v Národnomdome. Tu pôsobilo divadlo 43 rokov, aždo otvorenia novej modernej budovy v roku1992. Spočiatku bolo známe ako Krajové divadloNitra, od roku 1979 je jeho oficiálny názov„Divadlo Andreja Bagara“, podľa významnéhoherca, režiséra a pedagóga.S týmto divadlom a mestom spojili svoje životynatrvalo viacerí známi herci a režiséri, napríkladHilda Augustovičová, Jozef Dóczy, Adela Gáborová,Vladimír Müller či Eliška Müllerová, kýmpre iných to bola výborná štartovacia pozíciapre ďalšiu kariéru: pre Jozefa Bednárika, MariánaSlováka, Pavla Haspru, Karola Spišáka...V súčasnosti činnosť divadla určujú najmä riaditeľsúboru Ján Greššo, umelecká vedúcaEva Pavlíková a šéfdramaturg Svetozár Sprušanský.Ponúkame vám záznam našej besedys nimi. Eva Pavlíková je vynikajúca činoherná,ale aj muzikálová herečka, hrá v drámachaj veselohrách, ba i v rozprávkach. Pochádzaz Košíc ale hneď po absolvovaní vysokejškoly sa presťahovala do Nitry. Mirjana ŠišolákováS takmer 83 tisíc obyvateľmi je dnes Nitra piatym najväčším slovenským mestom. Je centrom poľnohospodárskej výroby,sídlom Slovenskej poľnohospodárskej univerzity a Univerzity Konštantína Filozofa. Leží na siedmich pahorkoch – akoRím. Najznámejší z nich, a zďaleka viditeľný, je Zobor, vysoký 387 metrov. Nitra je nielen starobylé historické mesto, s ktorýmsa spájajú počiatky slovanského osídlenia, slovienskeho písomníctva a kresťanstva na území dnešného Slovenska,ale aj mesto, ktoré praje kultúre. Aj preto sa tu darí divadlu a divadelníkom.Eva Pavlíková: Nitrianskedivadlo je uždlhé roky špičkovým„mimobratislavským“divadlom. Ešte akoštudentka som videlaslávne inscenácieJozefa Bednárika„Dom Bernardy Alby“ a „Titus Andronicus“.Vtedy sa tam na Bednárika chodilo pozerať celéSlovensko. Vďaka rôznym okolnostiam som dotohto divadla prišla 1. mája 1983 pracovať aj ja.Som tu teda 26. sezónu. Nikdy som tento krokneoľutovala, pretože som dostala nádherné herecképríležitosti, a hlavne som stretla skvelýchkolegov, starších aj mladších. Mesto samotnémi prirástlo k srdcu, má krásnu polohu,bohatú históriu. A vynikajúce divadelné publikum,čo ma tých 26 rokov fascinuje. Hľadiskoje stále plné, pričom k dispozícii sú dve sály,jedna má 600 miest, druhá 120. A často hrámev oboch... Nitrianske divadlo je značka kvality aveľmi si želám, aby tomu bolo tak aj naďalej.“Ani riaditeľ Ján Greššo nie je nitrianskym rodákom,pochádza zo Zvolena, ale pod Zoboromuž žije tridsaťpäť rokov.Ján Greššo: „Môjotec Ľudovít Greššozačínal ako herecvo Zvolene, potomprešiel divadlamiv Martine a Trnave.Skončil však v Nitre.A tak som sa v Nitreocitol aj ja. Divadlo bolo od najranejšieho detstvamojou veľkou láskou. Ako trinásťročnýsom hral v inscenácii „Leto a dym“ v réžii KarolaSpišáka, kde hral titulnú postavu VladimírMüller a ja som hral Johna ako dieťa. Tobol zážitok nad všetky zážitky a skončilo sa totak, že som v nitrianskom divadle už 35 rokov.Veľmi sa mi páči Nitra ako mesto. Bolsom mimoriadne naviazaný na režiséra KarolaSpišáka a nesmierne zaťažený na JozefaBednárika, ktorý bol nielen kolegom,ale aj pedagógom a sprievodcom životom.Je to úžasná osobnosť nielen v tom zmysle,že urobil vynikajúce inscenácie, či už činoherné,muzikálové, spevoherné, baletné a tanečné,ale on je v prvom rade nesmierne rozhľadenýčlovek a napriek jeho eruptívnosti jeharmonizujúci. On prehĺbil aj naše kontakty12
s pražským Divadlom na Vinohradoch. Tieboli v čase režiséra Karola Spišáka a JozefaBednárika veľmi plodné a vrúcne. Dokoncataké vrúcne, že priateľstvá s mnohými pražskýmikolegami trvajú ešte aj dnes.“Svetozár Sprušanskýspojil svoj profesionálnyživot s DABv Nitre pred pätnástimirokmi, hoci, akosám hovorí, otecmu predpovedal, žetam vydrží možnopol roka. Vyštudovalodbor estetika – kulturológia a filozofia naFFUK v Bratislave a divadelnú vedu na VŠMU.Okrem práce dramaturga dostal v Nitre príležitosťaj ako režisér, čo mu v roku 2003 priniesloohodnotenie v podobe najvýznamnejšieho slovenskéhoocenenia pre divadelníkov „Dosky“,a to za <strong>Čechov</strong>ovu drámu „Tri sestry“.O vzťahu k nitrianskemu divadlu hovorí: „Sommu vďačný, že som tu stretol úžasných divadelníkov,nielen hercov, ale aj ľudí v zázemí.Myslím si, že divadlu sa darí, aj keď s istýmiobmedzeniami, vyplývajúcimi z postaveniatohto súboru. Musíme robiť inscenácie nielenpre dospelých, ale aj pre deti a mládež;radi by sme zasiahli generačne široko rozvrstvenýokruh divákov z vidieka i mesta. Pretoponúkame klasickú činohru svetového repertoáru,ale aj súčasné novinky.Pestrú ponuku pripravilo Divadlo Andreja Bagarav Nitre aj pre jubilejnú 60. sezónu. Našímpredsavzatím bola kontinuita s predchádzajúcimiobdobiami aj s obdobiami veľkých režisérov,ako boli Pavol Haspra v 60. rokoch, KarolSpišák v 70. rokoch, v 80. rokoch Jozef Bednárik,neskôr Martin Kákoš. Dnes sa snažímeoslovovať externých režisérov strednej a mladšejgenerácie, domácich aj zahraničných.“Eva Pavlíková: „Na túto sezónu sme sa pripravovaliveľmi dlho a poctivo. Vznik divadlasme si pripomenuli slávnostným koncertom18. a 19. decembra 2009. Pozvaní bolivšetci herci, režiséri, výtvarníci, technickí pracovníci,ktorí v divadle pôsobili a mohli povedaťnejakú spomienku, boli tam pesničkyz muzikálov, v ktorých spievali naši herci, krstilasa kniha „Rozhovory spoza opony“.Svetozár Sprušanský: „Začiatok sezónypatril komornej anglickej konverzačno-situačnejkomédii Alana Ayckbourna „Šťastnéa veselé“. V réžii Ľubomíra Vajdičku dostalipriestor predovšetkým mladí členovia súboru.V rámci projektu „Ty koxo“ sme pripravilititul „Law“, čo je fo<strong>net</strong>ický prepis anglickéhoslova love (v preklade láska), ale zároveň smesa od švédskeho autora Stefana Lindbergadozvedeli, že toto slovo je v slovníku mladýchŠvédov častým, nič nehovoriacim doplnkom,aké poznáme aj v slovenčine alebo češtine.Hra hovorí o témach a problémoch mládeževo veku od 13 do 17 rokov.Priniesli sme aj náročnejší žáner v podobedramatizácie novely N.V. Gogoľa „Mŕtveduše“ v réžii Michala Vajdičku. A aby ponukajubilejnej sezóny neobišla ani jednu vekovúkategóriu, v jej závere mala premiéru rozprávka„Mátohy“ na motívy slovenských ľudovýchrozprávok. Spolu s autorom a režiséromJánom Kružliakom sa pod predstavenie podpísalaj autor hudby Kamil Žiška a dramaturgDaniel Majling. Nitrianske divadlo teda pokračujev snahe byť scénou pre všetkých.“Ján Greššo: „Kolegovia hovorili o umeleckýchprojektoch, ja by som chcel povedaťešte niekoľko slov o záujme zo strany sponzorov,politikov, tlače, akademických priateľovnášho divadla. Ten bol veľký. Vrcholombola návšteva prezidenta republiky IvanaGašparoviča, ktorý si prišiel pozrieť premiéruhry „Mŕtve duše“. Okrem iného udelil RadĽudovíta Štúra II. triedy dlhoročnému členovinášho divadla Jozefovi Dóczymu.Nitrianske divadlo vydalo pri príležitosti výročiaaj dve knižky. Prvou z nich je informačnápublikácias množstvom fotografií podnázvom „Jubilejná 60. sezóna“, druhou potomkniha Evy Pavlíkovej „Rozhovory spozaopony“. Tá vznikla na základe rozhovorov autorkys kolegami-hercami pre nitriansku televíziuCentrál. Verím, že pre našich priaznivcovbude príjemným čítaním.“Jubilujúce Divadlo Andreja Bagara v Nitre jepravidelným hosťom na českých javiskách.Poznajú ho v Prahe, Brne, Olomouci, Zlíne.Nitranom drží prsty a ich inscenácie pozornesleduje aj dramaturgička Českej televízie EvaLangšádlová. Jej zásluhou Česká televízianakrútila a už dvakrát odvysielala pôvodnýslovenský muzikál „Adam Šangala“, o ktorýSlovenská televízia neprejavila záujem.Na záver citát z recenzie autorky Radmily Hrdinovejz festivalu „Divadlo 2009“ v Plzni,ktorá má nadpis „Závidím slovenským divadelníkom“:„Už vlani tu nitrianske divadlo prezentovaloskvelú komédiu „Statky-zmätky“ a tohto rokuten istý súbor ponúkol v nemenej skvostnejrealizácii ďalšiu „ťažkú“ klasiku, dramatizáciunovely Boženy Slančíkovej-Timravy „Všetkopre národ“. Inscenácia režiséra Michala Vajdičkusa vysmieva planému národovectvu;dotýka sa vzťahu <strong>Slovákov</strong> a Maďarov, emigrácie,utvárania národa a to všetko na príbehochľudí, ktoré diváka dojímajú i rozosmievajú.V Českej republike nemáme podobnúinscenáciu, v ktorej by sme reflektovali samiseba a kladiem si otázku, či sme takého pohľaduvôbec schopní. ....Slovákom závidími ďakujem. Hrali totiž aj o nás.“Autorka je bratislavská novinárka, našastála spolupracovníčkaSnímky: DABAutogramiáda počas dňa otvorených dveríPoslednou premiérou jubilejnej 60. sezóny bola 4. júna 2010 hra Kamila Žišku na motívy slovenských ľudovýchrozprávok „Mátohy“dramatické umenielisty | 5 | 201013