Compendiu-de-Chirurgie-OMF-Vol-I.pdf
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Traumatisme <strong>de</strong>nto-alveolareDestul <strong>de</strong> frecvent, traumatismele facialepot fi izolate, constând doar în leziuni alestructurilor <strong>de</strong> sprijin ale dinţilor (proceselealveolare).Etiologia traumatismelor <strong>de</strong>nto-alveolareeste similară cu cea a celorlalte traumatismefaciale (că<strong>de</strong>re acci<strong>de</strong>ntală, acci<strong>de</strong>nte <strong>de</strong>circulaţie, agresiune umană sau animală,acci<strong>de</strong>nte sportive, acci<strong>de</strong>nte <strong>de</strong> muncă sauiatrogene), cu menţiunea că acest tip <strong>de</strong>traumatisme apare mai frecvent la copii,principala cauză fiind că<strong>de</strong>rea acci<strong>de</strong>ntală.Mecanismul <strong>de</strong> producere a leziunilor <strong>de</strong>ntoparodontalepoate fi direct, forţele traumatizanteacţionând asupra struc-turilor <strong>de</strong>ntare sauindirect, <strong>de</strong> obicei în ocluzii forţate, în cazulcă<strong>de</strong>rilor sau loviturilor pe menton.Clasificareîn prezent există mai multe sisteme <strong>de</strong>clasificare ale traumatismelor <strong>de</strong>nto-alveolare, celmai complet fiind sistemul OMS 22 (OrganizaţiaMondială a Sănătăţii) modificat <strong>de</strong> Andreasen 20 .Acest sistem inclu<strong>de</strong> trau-matisme ale structurilor<strong>de</strong>nto-parodontale, ale mucoasei fixe şi alemucoasei mobile bucale, în funcţie <strong>de</strong> aspecteleanatomice, terapeutice şi <strong>de</strong> prognostic:1. leziuni <strong>de</strong>ntare;2. traumatisme ale ţesuturilor <strong>de</strong>ntoparodontale;3. traumatisme ale procesului alveolar;4. leziuni ale mucoasei fixe şi mobile.Leziuni <strong>de</strong>ntareSe <strong>de</strong>scriu următoarele forme anatomoclinice:• fisură coronară (la nivelul smalţului, fărăpier<strong>de</strong>re <strong>de</strong> substanţă);• fractura coronară fără expunerea (<strong>de</strong>scoperirea)pulpei <strong>de</strong>ntare sau fără <strong>de</strong>schi<strong>de</strong>reacamerei pulpare (nepenetrantă sau necomplicată);• fractură coronară cu expunerea (<strong>de</strong>scoperirea)pulpei <strong>de</strong>ntare sau cu <strong>de</strong>schi<strong>de</strong>reacamerei pulpare (penetrantă sau complicată),subclasificată astfel:-Dinte cu pulpă vitală;-Dinte cu pulpă necrotică (eventual cugangrenă netratată);-Dinte <strong>de</strong>vital, cu tratament endodonticşi refacere coronară (aceste tratamentepreexistente pot fi corecte sau nu).• fractura radiculară poate fi asociată sau nu cuuna dintre formele <strong>de</strong> leziune coronarătraumatică <strong>de</strong> mai sus.Rădăcina <strong>de</strong>ntară poate să fie interesatăla diferite nivele, linia <strong>de</strong> fractură având odirecţie orizontală sau oblică. La examenulclinic, dintele poate prezenta mobilitate, înspecial în cazul fracturilor situate în 1/3cervicală sau medie.Fractura radiculară poate fi produsă prinmecanism direct, linia <strong>de</strong> fractură fiind situatăla nivelul zonei <strong>de</strong> impact sau prin mecanismindirect, când linia <strong>de</strong> fractură este situată ladistanţă. Fractura radiculară cu retenţie este oformă <strong>de</strong> fractură radiculară în care segmentulradicular este menţinut în alveolă, iar segmentulcoronar este avulsionat.Tratamentul leziunilor <strong>de</strong>ntareTratamentul <strong>de</strong> urgenţă în aceste leziunitraumatice îmbracă o multitudine <strong>de</strong> aspecteclinice, <strong>de</strong>ja enumerate şi clasificate.Tratamentul va fi aplicat în serviciile <strong>de</strong>stomatologie, prin tratament specific odontal,ortodonţie, protetic <strong>de</strong>ntar etc, uneori fiindnecesară colaborarea şi cu medicul chirurg oromaxilo-facial,în ve<strong>de</strong>rea realizării unor extracţii<strong>de</strong>ntare sau a unor rezecţii apicale, atuncicând/un<strong>de</strong> este necesar.De aceea, în acest capitol vor fi prezentatenumai acele situaţii în care rezolvareaterapeutică <strong>de</strong> urgenţă implică exclusiv sauprepon<strong>de</strong>rent modalităţi odontale <strong>de</strong> tratament;celelalte vor fi cuprinse în cadrul disciplinelorstomatologice respective menţionate, inclusivtratamentul odontal necesar, asociat.Din punct <strong>de</strong> ve<strong>de</strong>re topografic, dinţii celmai frecvent implicaţi în situaţiile respectivesunt cei frontali (incisivi şi canini), urmaţi <strong>de</strong>premolari. Implicarea molarilor este mult mairară. în ceea ce priveşte arca<strong>de</strong>le <strong>de</strong>ntare, dinţiiarca<strong>de</strong>i superioare sunt interesaţi <strong>de</strong> leziunitraumatice, mult mai <strong>de</strong>s, faţă <strong>de</strong> cei ai arca<strong>de</strong>iinferioare.