Compendiu-de-Chirurgie-OMF-Vol-I.pdf
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Evoluţie şi complicaţiiFracturile <strong>de</strong> maxilar se consoli<strong>de</strong>ază, <strong>de</strong>obicei, mult mai repe<strong>de</strong> <strong>de</strong>cât fracturile <strong>de</strong>mandibulă, datorită structurii predominantspongioase a osului şi bogatei sale irigaţii.Căluşul fibros se formează în 8-10 zile, iar ceiosos în 20-30 <strong>de</strong> zile. Acest lucru explică naturaşi frecvenţa crescută a complicaţiilor tardive,care se referă în principal la consolidărilevicioase, în timp ce consolidările întârziate saupseudartrozele sunt cu totul excepţionale.Mai puţin frecvente <strong>de</strong>cât la mandibulăsunt complicaţiile secundare supurative, care,dacă apar, se datorează <strong>de</strong>schi<strong>de</strong>rii focarelor <strong>de</strong>fractură în cavităţile naturale ale viscerocraniului(cavitate orală, fose nazale, sinusuriparanazale), fiind astfel expuse unui mediuseptic. Se pot astfel constitui supuraţii geniene,ale sinusului maxilar şi orbitei, osteita sauosteomielita maxilarului şi uneori supuraţiimeningeale, encefalice sau chiar tromboflebitasinusului cavernos prin coexistenţa leziunilorosoase ale bazei craniului şi prezenţaanastomozelor vasculare, care favorizeazădifuzarea endocraniană a infecţiei.Tratamentul fracturilor<strong>de</strong> maxilarObiectiveTratamentului fracturilor <strong>de</strong> maxilar are caobiective reducerea în poziţie anatomică şicontenţia fragmentelor osoase fracturate pânăla consolidarea acestora, obţinând în final:• reabilitarea fizionomică şi funcţională;• refacerea dimensiunilor verticale şi transversaleale feţei;• refacerea integrităţii morfologice a pirami<strong>de</strong>inazale şi a orbitelor;• restabilirea ocluziei habituale.Protocolul <strong>de</strong> conduită terapeutică lapacienţii cu fracturi <strong>de</strong> maxilar se va aplica înfuncţie <strong>de</strong> gravitatea şi natura leziunilor,putându-se <strong>de</strong>fini astfel următoarele etape <strong>de</strong>tratament:1. Tratament <strong>de</strong> urgenţă;2. Tratament <strong>de</strong>finitiv;3. Tratamentul complicaţiilor tardive.Tratamentul <strong>de</strong> urgenţăExamenul clinic trebuie să i<strong>de</strong>ntificeeventualele complicaţii imediate, care necesităprioritate <strong>de</strong> tratament şi care implicătemporizarea îngrijirilor fracturilor <strong>de</strong> maxilar.Pacienţii cu fracturi <strong>de</strong> maxilar ce sunt însoţiteşi <strong>de</strong> leziuni asociate grave care pun în pericolviaţa bolnavului vor fi trimişi <strong>de</strong> urgenţă într-unserviciu <strong>de</strong> specialitate, <strong>de</strong> preferinţă <strong>de</strong>politraumă, iar tratamentul specific oro-maxilofacialfie se va putea realiza în acel serviciu <strong>de</strong>către medicii specialişti chirurgie oro-maxilofacială,fie pacientul va reveni în clinică, dupăstabilizarea stării generale, pentru tratamentulspecific al fracturii <strong>de</strong> maxilar.Algoritm terapeutic <strong>de</strong> urgenţăI. Pacient în stare gravă (iminenţă <strong>de</strong>stop cardio-respirator)Protocolul terapeutic pentru pacienţii înstare gravă (iminenţă <strong>de</strong> stop cardio-respirator)a fost <strong>de</strong>scris în cadrul tratamentului <strong>de</strong> urgenţăal fracturilor <strong>de</strong> mandibulă.II. Pacient cu fractură <strong>de</strong> maxilar şileziuni asociate cu risc vitalProtocolul terapeutic pentru pacienţii careprezintă leziuni asociate cu risc vital a fost<strong>de</strong>scris în cadrul tratamentului <strong>de</strong> urgenţă alfracturilor <strong>de</strong> mandibulă.III. Pacient cu fractură <strong>de</strong> maxilar,fără leziuni asociate cu risc vitalDupă anamneză şi examen clinic locoregional,se consemnează obligatoriu în foaia<strong>de</strong> observaţie: datele <strong>de</strong> i<strong>de</strong>ntificare alepacientului, etiologia traumatismului, momentulproducerii (dată, oră), sediul şi forma clinică afracturii <strong>de</strong> maxilar, leziunile <strong>de</strong>ntareconcomitente, leziunile părţilor moi, corpiistrăini în plagă, alte fracturi asociate ale altoroase ale viscerocraniului, precizându-sediagnosticul la prezentarea pacientului.Ori <strong>de</strong> câte ori există plăgi <strong>de</strong>schise oralesau/şi cervico-faciale cu potenţial tetanigen,seroprofilaxia antitetanică (ATPA) trebuieadministrată în mod obligatoriu; nu estenecesară administrarea ATPA dacă pacientul afost imunizat cu mai puţin <strong>de</strong> 6 luni în urmă.