Ðип. 26 (2011)
Ðип. 26 (2011)
Ðип. 26 (2011)
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Записки з романо-германської філології. – ВИП. <strong>26</strong>. – <strong>2011</strong> р.<br />
борзького, Лодейнопольського і Підпорізького), а також розповсюджується на<br />
чотири провінції Фінляндської Республіки загальною площею 83.709 кв. км<br />
(Північна Остроботнія / Pohjois-Pohjanmaa, Кайнуу / Kainuu, Північна Карелія<br />
/ Pohjois-Karjala, Південна Карелія / Etelä-Karjala). Приймаючи за основний<br />
критерій етнічної та мовної насиченості, ядерною зоною регіону слід<br />
вважати Республіку Карелія, в якій статус національних надано карельській,<br />
вепській та фінській мовам [17], відсоток носіїв яких від загальної кількості<br />
населення дорівнює 9,6%, 0,7%, 2,8% відповідно. Етнічними росіянами є<br />
76,6% офіційних жителів Карелії. За даними Федеральної служби державної<br />
статистики 100% населення Республіки Карелія володіють російською мовою<br />
[15]. Офіційне відсоткове співвідношення носіїв наведених мов на периферії<br />
прибалтійсько-біломорського ареалу унаочнюється у таблиці 1.<br />
Таблиця 1<br />
Офіційне відсоткове співвідношення носіїв мов у периферійних районах<br />
прибалтійсько-біломорського комунікативного ареалу<br />
Периферійний регіон<br />
Вепська<br />
мова<br />
Карельська<br />
мова<br />
Російська<br />
мова<br />
Фінська<br />
мова<br />
Провінції Фінляндської<br />
республіки (Північна<br />
Остроботнія, Кайнуу,<br />
Північна Карелія, Південна<br />
Карелія)<br />
Приозерський і Виборзький<br />
райони Ленінградської<br />
області<br />
Лодейнопольський і<br />
Підпорізький райони<br />
Ленінградської області<br />
- 0,7% 0,9% 98,4%<br />
- 0,3% 98,9% 0,8%<br />
0,2% 0,1% 99,7% -<br />
Звертаючи увагу на другий фактор, слід зауважити, що карельська мова<br />
не має єдиного центру (тому що не має літературної норми), від якого би<br />
поступово розходилися до периферії системні особливості. Водночас, на<br />
території прибалтійсько-біломорського комунікативного ареалу чітко розрізнюється<br />
три наріччя карельської мови: власне карельське, людіківське і<br />
ліввіківське. Специфічні характеристики, притаманні кожному із наведених<br />
ідіомів, обумовлюються історичними обставинами формування племінних<br />
угруповань у межах карельської народності; тобто складалися під впливом<br />
мов саамів і лівів, а також вепської, фінської і російської мов [2]. На рисунку<br />
2 зона розповсюдження власне карельського наріччя позначена цифрою 1,<br />
ліввіківського – 2, людіківського – 3.<br />
196