Ðип. 26 (2011)
Ðип. 26 (2011)
Ðип. 26 (2011)
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Записки з романо-германської філології. – ВИП. <strong>26</strong>. – <strong>2011</strong> р.<br />
вченим як поєднання розумової діяльності з набутим досвідом. “Дескриптивне<br />
значення знака – це його диспозиція впливати на пізнання за умов,<br />
що диспозиція створена на основі складного процесу формування реакції,<br />
що супроводжує значення знака в процесі спілкування, і за умов, що диспозиція<br />
конкретизується завдяки мовленнєвим правилам” [там саме, 145].<br />
До винятків віднесено неологізми.<br />
Так, дескриптивне значення (згідно з нашою термінологією – денотація)<br />
передає просте значення лексичної одиниці без урахування емоцій мовця.<br />
Теорія розподілу значення слова на денотативне і конотативне, якої дотримуємось<br />
ми, перегукується з теорією Ч. Стівенсона.<br />
Одним із перших вітчизняних лінгвістів, який розглядав слово за межами<br />
денотативного значення, був О.О. Потебня. У книзі “Думка і мова” намічено<br />
план вивчення слова. Так, тезис: “слово тільки в устах іншого може стати<br />
зрозумілим для мовця…” [8, 12] можна трактувати як нашарування конотації,<br />
тобто особистих асоціацій іншого, на денотативне значення лексичної<br />
одиниці. О.О. Потебня вважав, що зміст слова може рости і змінюватись.<br />
В.І. Говердовський на основі емпіричного матеріалу декількох мов<br />
показав, як змінюється конотативне значення слова, а ріст змісту пояснив<br />
нашаруванням конотацій і конотем, тобто конотативних морфем. Ним було<br />
проаналізовано взаємостосунки конотації і денотації на рівні морфем [5]<br />
В.В. Виноградов висловлював думку, що “…одиниці мови, зокрема в<br />
емоційному мовленні, виступають водночас і знаком думки мовця, і ознакою<br />
всіх інших психологічних переживань, які входять в задачу і наміри повідомлення”<br />
[4, 19]. Інакше кажучи, емоційне мовлення одночасно відображає<br />
мислення й емоції. Таким чином, поєднавши раціональне – денотацію й<br />
емоційне – конотацію, можна аналізувати значення лексичної одиниці значно<br />
ширше.<br />
На сучасному етапі вивчення слова розглядаються два компоненти<br />
значення: граматичний і лексичний. У межах лексичного компонента значення<br />
досліджується не тільки понятійний зміст, а й співзначення, що його<br />
супроводжують. Так конотація змісту слова розглядається М.Г. Комлєвим<br />
як сума компонентів значення. Учений вказує на необхідність находження<br />
структури значення і її типологізацію, для упорядкування вживання слів та<br />
підвищення семантичної точності лексичних понять. На думку М.Г. Комлєва,<br />
конотація не є елементом матеріальної структури слова-знака. Вона<br />
формується шляхом багаторазового вживання словоформ, що сприяє створенню<br />
нових компонентів сприйняття слів-знаків. На сприйняття значення<br />
слова впливають такі конотації: уявлення, почуття, культурний компонент,<br />
компонент поля, рівень знань, світогляд [7].<br />
Лексичне значення кожного окремого лексико-семантичного варіанта<br />
визнається І.В. Арнольд складним узагальненим елементом. Пропонується<br />
ділити мовленнєву інформацію на предмет повідомлення, не пов’язаний з<br />
актом комунікації, та інформацію, пов’язану з умовами й учасниками кому-<br />
158