ÐипÑÑк 28 - ÐÐ»Ð°Ð²Ð½Ð°Ñ ÑÑÑаниÑа - ÐдеÑÑкий ÐаÑÑоналÑний ...
ÐипÑÑк 28 - ÐÐ»Ð°Ð²Ð½Ð°Ñ ÑÑÑаниÑа - ÐдеÑÑкий ÐаÑÑоналÑний ...
ÐипÑÑк 28 - ÐÐ»Ð°Ð²Ð½Ð°Ñ ÑÑÑаниÑа - ÐдеÑÑкий ÐаÑÑоналÑний ...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
88<br />
ЗАПИСКИ З РОМАНО-ГЕРМАНСЬКОЇ ФІЛОЛОГІЇ. – Вип. <strong>28</strong>. – 2012<br />
кання французьких завойовників на території острову з огляду на наявність<br />
саме в цьому регіоні більшої кількості укріплених поселень, захищених валами<br />
чи стінами, щільно розташованих поряд [7, liii].<br />
Трішки нижче рівень густоти заселення у другому градуальному класі (від<br />
20 до 39 назв), куди потрапляють графства Букингемшир (22), Гемпшир (27),<br />
Глостершир (23) та Оксфордшир (<strong>28</strong>), які теж територіально знаходяться<br />
поруч.<br />
Третій клас (з діапазоном від 10 до 19) умовно складають Корнуолл (12) та<br />
Кент (14), які розташовані відповідно на крайньому південному заході та сході<br />
острову. В Корнуоллі, як вже зазначалось вище, був присутній свій особливий<br />
діалект кельтської мови з назвою Cornish, що поряд з давньоанглійською мовою,<br />
ускладнювало затримку французького елементу і сприяло впливу кельтської<br />
культури на формування назв. Графство Кент також має свою<br />
своєрідність – кентський діалект англійської мови, що, як і у випадку з Корнуоллом,<br />
могло запобігати широкому розповсюдженню французьких елементів.<br />
До четвертого класу (з діапазоном від 1 до 9) належать графства Беркшир<br />
(8), Суррей (3), Іст Сассекс (8), Вест Сассекс (5) та острів Вайт (3). Що<br />
стосується острову Вайт, то причиною невеликої кількості ойконімів з французькими<br />
елементами може знову ж таки, як у випадку з островом Сіллі,<br />
стати невелика територія острову, відсутність ресурсів для проживання, а<br />
також стратегічна мета завойовників просуватись на територію саме англійського<br />
острову. Графства, що залишилися, формують певне скупчення на<br />
південному сході Англії, що також може свідчити про рівномірність розселення<br />
загарбників на новій території.<br />
Крім того, ми можемо спостерігати різницю між кількістю лексичних запозичень<br />
та етимологічних гібридів серед французьких елементів. 13% лексичних<br />
запозичень свідчать, з одного боку, про те, що ойконімічний прошарок,<br />
незважаючи на свою стійкість та камерність, все-таки допускає потрапляння<br />
до свого складу іншомовних елементів. Проте, з іншого боку, з огляду<br />
на значну перевагу етимологічних гібридів (87%) ойконімія не здає своїх позицій,<br />
як дещо "закритого" лексичного шару.<br />
Відомо, що потрапивши в мову, запозичення асимілюються. Розрізняють<br />
фонетичну, графічну, граматичну та лексичну асиміляції. Фонетичну та графічну<br />
асиміляції можна спостерігати в кожному ойконімі з огляду на його<br />
давність і, відповідно, на підпорядкування його фонетичним змінам, що проходили<br />
в англійській мові впродовж її розвитку: Burleston ('Burdel's estate'<br />
OFr pers.n. Burdel + ME toun (OE tun)). Прикладом граматичної асиміляції<br />
французьких елементів в ойконімах є повна втрата французького елементу,<br />
а саме артиклю, наприклад Bow ('the bow' referring to an arched bridge which<br />
once crossed the river Yeo here: French definite article la + ME bogh (OE boga)),<br />
або ж втрата лише одного елементу Roche ('rock': Fr definite article la + roche).<br />
У процесі історичного розвитку Англії вплив французької мови на англійську<br />
був значним. Таким чином запозичення є визначною рисою її словникового<br />
складу, що знайшов свій відбиток навіть у такому закритому прошарку<br />
лексики, як топоніми і, безпосередньо, ойконіми. Французький елемент<br />
прослідковується у назвах, що представлені лексичними запозиченнями та