Katalog - УнивеÑзиÑÐµÑ Ñ ÐеогÑадÑ
Katalog - УнивеÑзиÑÐµÑ Ñ ÐеогÑадÑ
Katalog - УнивеÑзиÑÐµÑ Ñ ÐеогÑадÑ
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Будизам је, како<br />
каже легенда,<br />
стигао у Кину у<br />
град Лоујанг –<br />
престоницу цара<br />
Мингдиа у I веку<br />
нове ере. Почетком<br />
II века настала је<br />
чувена Сутра од 24<br />
члана, као прво<br />
објашњење основа<br />
будистичког учења<br />
на кинеском језику.<br />
Али, ипак се за<br />
оснивача кинеског<br />
будизма сматра<br />
парфијански монах<br />
Ан Шигао који је превео на кинески око 30 будистичких дела. Будизам је<br />
карактерисала велика разноликост облика и метода мисионарског рада,<br />
а спој будистичког учења и кинеске учености догодио се крајем III века<br />
током превођења Махајане – канона будизма. Од владајућег врха нова<br />
религија је призната у IV веку, а најплодоноснији је био период од VI до<br />
VIII века. Процват филозофских школа кинеског будизма поколопио се<br />
са оснивањем империја Суи и Танг. У почетку је доминирала школа<br />
Тиентаи коју је основао монах Џији, али највише достигнуће<br />
филозофског будизма била је школа Хуајан чије је оснивач био Ду Шун.<br />
Што се тиче практичних будистичких школа, најпознатије су Ђинту и<br />
Чан. Последња велика новина у будистичком свету Кине било је ширење<br />
тантризма или тантрајане (треће поред хинајане и махајане) –<br />
религиозно практичног правца у коме су главну улогу играле разноразне<br />
бајалице, магијски и езотеријски обреди. У IX веку будизам је изгубио<br />
ранију стваралачку енергију али је у сваком случају проширио хоризонте<br />
кинеске традиције и играо важну интегративну улогу у друштву.<br />
Будистичка литература садржи опсежну класификацију метода<br />
медитативне праксе и нивоа духовног усавршавања. У њеној основи је<br />
идеја интуитивне спознаје и недуалности свих опозиција, тако да је<br />
мудар акт у будизму – акт апсолутне слободе. За класичан образац<br />
праксе усавршавања у зрелом будизму може се сматрати систем који је<br />
крајем VI века разрадио Џији, а који садржи 10 ступњева: стварање<br />
добрих разлога, уклањање жеља, скидање преграда, хармонизација,<br />
погодни начини праксе, правилна пракса, откривање корена милосрђа,<br />
спознаја злих дела, исцељење бољки и антиципирање догађаја.<br />
27