Читайте також частину книжки (PDF). - Свобода
Читайте також частину книжки (PDF). - Свобода
Читайте також частину книжки (PDF). - Свобода
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
ЯК ФОРМУВАВСЯ СВІТОГЛЯД УКРАЇНСЬКОГО ЕМІГРАНТА В АМЕРИЦІ 33<br />
ту і її орган згодом „виклято", за те, що приймали до організації<br />
поляків без огляду на їх віру та критикували польське католицьке<br />
духовенство, особливо т. зв. змартвихвстанців (воскресенців),<br />
за те, що проповідували, що є одна тільки вітчина, за яку кождий<br />
обовязаний вічно памятати. це є та, що — в небі, та що вчили,<br />
що тільки „чудо з неба" може спасти Польщу, а не повстання<br />
і революційне виховання польських мас. (Про ті справи розписується<br />
широко: Stanislaw Osada „Historya Zwiazku Narodowego<br />
Polskiego", Chicago, 1905).<br />
Для нас тут важне те, що в часі, коли ми були в Америці<br />
без усякого проводу вже які два десятки років, поляки мали тут<br />
у тім часі сотки такої інтелігенції, на яку польський нарід міг тілько<br />
здобутись і яка мала ясний державницький ідеал. І ось та інтелігенція<br />
здобувала між американцями симпатії для справи відродження<br />
Польщі.<br />
А для нас особливо важне те, що всі ті поляки, яких вони не<br />
булиб ліберальних поглядів, на ділі не визнавали ніякого українського<br />
народу як народу окремого від польського. А такого, щоб<br />
наш нарід хотів бути самостійний і мати свою, окрему від Польщі,<br />
державу, навіть не припускали. Для них щось таке не могло навіть<br />
існувати.<br />
Ситуація ускладнялася ще й з того боку, що ті елементи з нашого<br />
народу, що прибули тоді до Америки, самі не знали ні своєї<br />
правдивої назви, ні свого роду, ні свого національного ідеалу. Тому<br />
й американці брали їх за австріяків або поляків. Ту баламуту скомплікувала<br />
ще й російська пропаганда, що підтягала наших імігрантів<br />
під російську назву і російський прапор.<br />
Як виглядали українсько-польські взаємини в практиці, на<br />
місцях, пізнати найкраще з тих описів, що їх подає о. Стефан Макар<br />
у своїх начерках про українські кольонп (<strong>Свобода</strong>,1891 p.).<br />
Згадуючи про Шамокін, Па., куди зайшли перші наші іміґранти<br />
десь коло 1880 p., подає о. Макар ось що:<br />
В Шамокіні застали українці поляків з Познашцини, до котрих<br />
звичайно вдавалися в комірне, бо, як „ґршори", не знаючи англійської<br />
мови, з ними лиш могли порозумітися. Та поляки ті, що мабуть перший<br />
раз побачили таке диво як українець, не могли вийти з дива, що<br />
це за звір, і стали їх дрочити ріжного роду прізвищами, поштуркувати,<br />
робити їм всілякого роду пакости, а коли котрий з українців<br />
показався на місто, то не тільки, що самі кидали за ним камінями,<br />
викликуючи ,гунґеріен", але ще й англійських людей намовляли до<br />
0<br />
того. Кождий з українців мусів належати до польської парохії, а то<br />
й колєкту точно сплачувати, бо кождий поляк щід утратою неба не<br />
смів держати ніякого українця, котрий не належав би до польської<br />
громади.<br />
Вкінці українці взялися будувати свою власну церкву. Та як тільки<br />
польський священик Кльоновський довідався щро те, наступної неділі<br />
2