Reburber – zpravodaj Národního technického muzea č. 5 speciál
Reburber – zpravodaj Národního technického muzea č. 5 speciál
Reburber – zpravodaj Národního technického muzea č. 5 speciál
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Zpravodaj <strong>Národního</strong> <strong>technického</strong> <strong>muzea</strong><br />
[5] 2010<br />
<strong>speciál</strong>
[Obsah]<br />
Editorial 1<br />
SALONNÍ VOZY<br />
Železni<strong>č</strong>ní muzeum <strong>Národního</strong> <strong>technického</strong> <strong>muzea</strong> 2<br />
Kde stoloval císař František Josef I. 4<br />
Salonní vůz Františka Ferdinanda d‘Este do Sarajeva nedojel 8<br />
Salonní vůz k reprezentaci a inspekci 12<br />
Bez okázalého přepychu<br />
RESTAURÁTORSKÉ PRÁCE<br />
14<br />
Dokonalý soulad vědy, umění a řemesla 16<br />
Císařská modř pro salonní vůz Františka Ferdinanda d‘Este<br />
PARTNEŘI<br />
18<br />
OLPAS MORAVIA, s. r. o. 20<br />
Odkaz minulých generací je náš závazek pro budoucnost 22<br />
Padesát let sloužit cestujícím je zavazující 24<br />
Moser 26<br />
Pár slov o Nadaci Okřídlené kolo 28<br />
[Table of Contents]<br />
Editorial 1<br />
SALOON CARRIAGES<br />
The Railway Museum at the National Technical Museum 2<br />
Where Emperor Franz Joseph I dined 4<br />
Archduke Franz Ferdinand’s saloon carriage never made it to Sarajevo 8<br />
A saloon carriage for representation and inspection 12<br />
Without lavish luxury<br />
RESTORATION<br />
14<br />
A perfect harmony of science, art and artisanry 16<br />
Imperial blue for Archduke Franz Ferdinand’s saloon carriage<br />
PARTNERS<br />
18<br />
OLPAS MORAVIA, Ltd. 20<br />
The legacy of past generations is our commitment for the future 22<br />
Fifty years of serving passengers is a commitment 25<br />
Moser 26<br />
A few words about the Winged Wheel Foundation 28<br />
Z titulní strany: Ovládání parního topení ve voze Františka Ferdinanda d‘Este From the Title page: Controlling the steam heating system in the Archduke Franz Ferdinand‘s saloon carriage
[editorial]<br />
Horymír Kubí<strong>č</strong>ek, generální ředitel NTM<br />
Vážené <strong>č</strong>tenářky, vážení <strong>č</strong>tenáři,<br />
dostává se Vám do rukou již páté <strong>č</strong>íslo našeho muzejního <strong>č</strong>asopisu,<br />
které je netradi<strong>č</strong>ně monotematické a je celé věnováno sbírce salonních<br />
vozů <strong>Národního</strong> <strong>technického</strong> <strong>muzea</strong>. Tento fenomén železni<strong>č</strong>ní dopravy<br />
si zasluhuje pozornost z řady důvodů. Mimo jiné připomíná dobu,<br />
kdy vrcholní představitelé politického a hospodářského života běžně<br />
cestovali po železnici. Viděli tak krajinu a její obyvatele zblízka. Otázkou<br />
je, zda je dnešní pohled na svět skrze „betonový koridor“ dálnic<br />
a „nebeský nadhled“ letecké dopravy stejně bezprostřední. Vraťme se<br />
proto na okamžik do doby, kdy mocní lidé celého světa plně využívali<br />
služeb železnice.<br />
Národní technické muzeum má ve svých sbírkách <strong>č</strong>tyři salonní vozy, které<br />
se zachovaly z předvále<strong>č</strong>ného stavu salonních a vládních vozů tehdejších Československých<br />
státních drah. Každý z nich má své osobité dějiny, přímo nebo nepřímo svázané<br />
s historickým vývojem <strong>č</strong>eských zemí v uplynulém století.<br />
Vozy jsou svojí konstrukcí a vnitřním uspořádáním především dokladem <strong>technického</strong><br />
i výtvarného vývoje své doby. Představují technické památky výrazné uměleckohistorické<br />
hodnoty. Dokládají spolupráci <strong>č</strong>eských vagonek s významnými architekty, především<br />
profesory pražské umělecko-průmyslové školy, a to v době, kdy taková sou<strong>č</strong>innost nebyla<br />
zcela běžnou praxí. Z podoby interiérů i exteriérů vozů je patrná vysoká úroveň <strong>č</strong>eského<br />
uměleckého řemesla přelomu 19. a 20. století.<br />
V posledních dvou letech se podařilo dva salonní vozy ze sbírek NTM restaurovat. Pokud<br />
se v budoucnu podaří získat fi nan<strong>č</strong>ní prostředky i na obnovu Rotschildova salonního vozu,<br />
jehož interiér je dílem významného vídeňského architekta prof. Otto Wagnera, vznikne<br />
velmi reprezentativní a originální soubor, v Evropě svou povahou zcela ojedinělý.<br />
<strong>Reburber</strong> <strong>–</strong> dle tradovaných muzejních legend jde o neologismus, jehož autorem byl<br />
někdejší zastupující ředitel NTM. Před bezmála 20 lety byl takto ozna<strong>č</strong>en předmět <strong>technického</strong><br />
rázu, avšak neznámého ú<strong>č</strong>elu a původu, pro jehož kvalifi kované zařazení do sbírek<br />
je třeba zna<strong>č</strong>ného muzejníkova úsilí a profesionální intuice.<br />
[editorial]<br />
Horymír Kubí<strong>č</strong>ek, director of the NTM<br />
Dear Readers,<br />
You are holding the fi fth issue of our museum magazine, which is non-traditionally<br />
monothematic and is dedicated completely to the National Technical<br />
Museum’s collection of saloon carriages. This phenomenon of railway<br />
transport deserves attention for a variety of reasons. Among other things, it<br />
reminds us of a time when leading representatives of political and economic<br />
life regularly travelled by rail. In so doing, they saw the land and its residents<br />
from up close. I don’t know whether today’s views of the world through the<br />
“concrete corridor” of the motorway or the “heavenly vantage point” offered<br />
by air travel are quite as immediate. So let’s return for a moment to a time<br />
when powerful people around the world took full advantage of rail services.<br />
The National Technical Museum has four saloon carriages in its collection<br />
which have been preserved from the pre-war stock of saloon and government carriages of<br />
the then Czechoslovak State Railways. Each one has its particular history, directly or indirectly<br />
linked to historical developments in the Czech lands during the last century.<br />
In their construction and internal arrangement, the carriages are a testament to the technical<br />
and decorative development of their time. They therefore represent technical monuments<br />
of signifi cant artistic and historical value. They document cooperation between Czech<br />
wagon works and renowned architects <strong>–</strong> mainly professors at Prague’s Academy of Arts,<br />
Architecture and Design <strong>–</strong> at a time when such collaboration was not common practice. The<br />
form of the interiors and exteriors attest to the high level of Czech artistic craftsmanship at<br />
the dawn of the 20th century.<br />
Recently, two of the saloon carriages in the NTM’s collection were restored. If it becomes<br />
possible in the future to fi nance a restoration of Rothschild’s saloon carriage <strong>–</strong> whose interior<br />
is the work of renowned Viennese architect Otto Wagner <strong>–</strong> a very representative and<br />
original collection will emerge, unique in Europe.<br />
<strong>Reburber</strong> <strong>–</strong> according to traditional museum legend, this is a neologism coined by a one-time<br />
acting director of the NTM. Almost 20 years ago, this was the designation for an object of technical<br />
character but of unknown purpose or origin. For the qualifi ed integration of such objects into<br />
the Museum’s collection, a high degree of curator effort and professional intuition is required.<br />
[1]
Železni<strong>č</strong>ní muzeum<br />
<strong>Národního</strong> <strong>technického</strong> <strong>muzea</strong><br />
Jiří Střecha<br />
Železni<strong>č</strong>ní sbírka <strong>Národního</strong> <strong>technického</strong> <strong>muzea</strong> je svým rozsahem<br />
a strukturou nejvýznamnější v České republice. Je složena<br />
ze 142 železni<strong>č</strong>ních vozidel <strong>–</strong> 42 parních lokomotiv, řady osobních<br />
a nákladních vozů, motorových vozů, elektrických a motorových<br />
lokomotiv a vozidel sloužících ke kontrole a údržbě železni<strong>č</strong>ního<br />
svršku. Obsahuje také několik set předmětů dokumentujících dějiny<br />
našich železnic <strong>–</strong> návěstidla, zabezpe<strong>č</strong>ovací zařízení, lampy, sou<strong>č</strong>ásti<br />
uniforem a další artefakty, které dotvářely kolorit našich drah<br />
v uplynulých takřka dvě stě letech.<br />
Železni<strong>č</strong>ní sbírka NTM byla budována od za<strong>č</strong>átku existence <strong>č</strong>eského <strong>muzea</strong> techniky.<br />
U jejího zrodu stály slavné fi rmy jako například Ringhoffer nebo První <strong>č</strong>eskomoravská<br />
továrna na stroje v Praze Libni. Již v prvních expozicích byla železni<strong>č</strong>ní dopravě věnována<br />
patři<strong>č</strong>ná pozornost. Vzhledem k prostorovým možnostem však muzeum sbíralo především<br />
drobnější předměty.<br />
[2] salonní vozy<br />
The Railway Museum<br />
at the National Technical Museum<br />
Jiří Střecha<br />
1. 2. 3.<br />
1. Parní rychlíková lokomotivy 387.043 z roku 1937; 2. Dieselelektrická lokomotiva T 478.1010 z roku<br />
1. Express steam locomotive 387.043 dating from 1937; 2. Diesel-electric locomotive T 478.1010<br />
1967 zrestaurovaná do provozuschopného stavu v letošním roce; 3. Objekty NTM v Praze na Masarykově<br />
dating from 1967 restored to operational condition this year; 3. Buildings belonging to the NTM<br />
nádraží <strong>–</strong> plocha budoucí dopravní haly Železni<strong>č</strong>ního <strong>muzea</strong> NTM<br />
at Masaryk Station <strong>–</strong> site of the future Transport Hall of the NTM’s Railway Museum<br />
By virtue of its extent and structure, the National Technical Museum’s<br />
railway collection is the most signifi cant in the Czech Republic.<br />
It consists of 142 railway vehicles <strong>–</strong> 42 steam locomotives, a range<br />
of passenger and freight carriages, motorised carriages, electrical<br />
and motorised locomotives and vehicles serving in the inspection and<br />
maintenance of railways. It also contains several hundred objects documenting<br />
the history of our railways <strong>–</strong> signalling devices, safety equipment,<br />
lamps, parts of uniforms and other items which rounded out the<br />
appearance of our railways over the past roughly two hundred years.<br />
The NTM’s railway collection has been under development since the museum’s inception,<br />
beginning with celebrated companies such as Ringhoffer and První <strong>č</strong>eskomoravská továrna<br />
na stroje in Prague’s Libeň quarter. Even at the fi rst expositions, appropriate attention was<br />
paid to railway transport. In view of its limited spatial capacity, however, the museum collected<br />
mainly smaller items.
Zlom přišel na po<strong>č</strong>átku dvacátých let minulého století, kdy Buštěhradská dráha, a. s.,<br />
věnovala muzeu nejstarší dochovanou lokomotivu Kladno z roku 1855. Další lokomotivy<br />
pak byly vytipovány u ČSD ve třicátých letech. Nebylo je však kde vystavit, a zůstávaly<br />
proto ve výtopnách a veřejnosti byly prezentovány jen příležitostně.<br />
Nová situace pro prezentaci kolejových vozidel nastala na konci <strong>č</strong>tyřicátých let 20. století,<br />
kdy bylo možno vystavit rozměrná kolejová vozidla v dopravní hale nové muzejní budovy<br />
v Praze na Letné. Do <strong>Národního</strong> <strong>technického</strong> <strong>muzea</strong> se dostala lokomotiva 252.008<br />
a parní motorový vůz Komarek. V polovině padesátých let byla do dopravní haly převezena<br />
i její dominanta <strong>–</strong> parní <strong>č</strong>tyřválcová rychlíková lokomotiva 375.007.<br />
Ve druhé polovině šedesátých let minulého století za<strong>č</strong>ala při muzeu působit skupina<br />
dobrovolníků, která si uvědomovala nutnost zachránit především parní lokomotivy, které<br />
byly hromadně rušeny a hrozila jejich fyzická likvidace, a to v<strong>č</strong>etně historicky velmi<br />
cenných vozů.<br />
Tyto aktivity pokra<strong>č</strong>ovaly i v sedmdesátých letech 20. století v souvislosti s postupným<br />
ukon<strong>č</strong>ováním provozu parní trakce v Československu. Do sbírek <strong>muzea</strong> v té době<br />
přibyly lokomotivy, vybrané jako zástupkyně ur<strong>č</strong>itých konstruk<strong>č</strong>ních řad. Dodnes jsou<br />
dokladem úžasné technické dovednosti našich předků.<br />
Před <strong>č</strong>tyřiceti lety byla opravena první parní lokomotiva <strong>Národního</strong> <strong>technického</strong> <strong>muzea</strong><br />
ur<strong>č</strong>ená pro zvláštní jízdy <strong>–</strong> jednalo se o legendární rychlíkovou lokomotivu 387.043<br />
„Mikádo“ z roku 1937. Muzeum má dnes celkem devět lokomotiv a motorových vozů,<br />
které jsou provozovány při nostalgických jízdách. Letos se podařilo ve spolupráci<br />
s Výzkumným ústavem železni<strong>č</strong>ním, a. s., zrestaurovat dieselelektrickou lokomotivu<br />
T 478.1010 „Bardotku“ z roku 1967, která ve své době vytla<strong>č</strong>ila parní lokomotivy, aby se<br />
za <strong>č</strong>as sama stala muzejním sbírkovým předmětem.<br />
Mimo lokomotiv se sbírka rozrostla o nákladní, osobní a <strong>č</strong>tyři salonní vozy. Po roce<br />
1990 se pak do pomoci s údržbou a provozem historických vozidel zapojila řada organizací.<br />
Z důvodu dobrého zabezpe<strong>č</strong>ení železni<strong>č</strong>ních vozidel <strong>Národního</strong> <strong>technického</strong> <strong>muzea</strong> byla<br />
pronajata <strong>č</strong>ást lokomotivního depa v Chomutově. V sou<strong>č</strong>asnosti je zde deponována většina<br />
rozsáhlého sbírkového fondu. Plánujeme jeho zpřístupnění veřejnosti jako otevřeného<br />
depozitáře.<br />
Nemožnost uceleně prezentovat železni<strong>č</strong>ní sbírku vedla v roce 2000 <strong>č</strong>eskou vládu<br />
k rozhodnutí zřídit samostatné Železni<strong>č</strong>ní muzeum jako sou<strong>č</strong>ást <strong>Národního</strong> <strong>technického</strong><br />
<strong>muzea</strong>. Hlavní snahou NTM je postupná realizace expozic Železni<strong>č</strong>ního <strong>muzea</strong> v bývalém<br />
depu na Masarykově nádraží v Praze. Tam budou k vidění nejvýznamnější sbírková<br />
vozidla, která budou prezentovat dějiny železni<strong>č</strong>ní dopravy u nás. Návštěvník si zde udělá<br />
dobrou představu, jak se vzájemně ovlivňovala spole<strong>č</strong>nost a železnice v uplynulých<br />
dobách.<br />
A breakthrough came at the beginning of the 1920s when Buštěhradská dráha, Jsc., donated<br />
its oldest preserved Kladno locomotive, dating from 1855, to the museum. Additional<br />
locomotives were selected from Czechoslovak Railways (ČSD) in the 1930s. There was nowhere<br />
to exhibit them, however, so they remained in the roundhouses and were presented<br />
to the public only occasionally.<br />
New opportunities for presenting rail vehicles arose at the end of the 1940s, when the Transport<br />
Hall of the museum’s new Prague building at Letná offered the possibility to exhibit even<br />
large rail vehicles. Thus the 252.008 locomotive and the Komarek motorised steam carriage<br />
arrived at the NTM. And in the mid-1950s, the Transport Hall received its dominant exhibit <strong>–</strong> the<br />
375.007 four-cylinder express steam locomotive.<br />
In the second half of the 1960s, a group of volunteers became active at the museum<br />
who were acutely aware of the need to save the steam locomotives which were being<br />
decommissioned en masse and were subject to physical liquidation, including historically<br />
very valuable machines. These activities continued into the 1970s alongside the<br />
gradual termination of steam traction in Czechoslovakia. During this period, locomotives<br />
were added to the museum’s collections which had been selected as successors to certain<br />
production series. To this day, they remain a testament to the technical skill of our<br />
predecessors.<br />
Forty years ago, repairs were made to the fi rst NTM steam locomotive intended for special<br />
journeys <strong>–</strong> this was the legendary 387.043 “Mikádo” express locomotive dating from 1937.<br />
The museum has nine locomotives and motorised carriages in total, which are operated<br />
for nostalgic journeys and similar activities. This year, in cooperation with Railway Research<br />
Institute, Jsc., diesel-electric locomotive T 478.1010 “Bardotka” dating from 1967 was restored.<br />
Once it hauled off steam locomotives along the main rail lines and today it has become<br />
a museum exhibit itself.<br />
In addition to locomotives, the collection has grown to include freight carriages, passenger<br />
carriages and four saloon carriages. After 1990, various commercial interests and organisations<br />
became involved in the maintenance and occasional operation of historic rail vehicles.<br />
In order to keep these rail vehicles well-secured, part of the locomotive depot in Chomutov<br />
was rented to house most of the extensive collection. We are planning make it accesive to<br />
public.<br />
The museum’s inability to present the entire railway collection led the Czech government<br />
in 2000 to establish an independent Railway Museum as part of the National Technical<br />
Museum. The NTM’s main goal with regard to the broader public is to gradually hold Railway<br />
Museum expositions in the former depot at Masaryk Station in Prague. In the coming years,<br />
the most signifi cant collection vehicles will be made accessible there, presenting the history<br />
of rail transport in the Czech lands. Visitors will gain a broad overview of how society and the<br />
railways infl uenced one another in former times.<br />
saloon carriages [3]
[Kde stoloval císař František Josef I.]<br />
Ludvík Losos<br />
V letech 2008 až 2009 byl náro<strong>č</strong>nému restaurování a konzervaci<br />
podroben vůz císařské jídelny dvorního vlaku rakouského císaře<br />
Františka Josefa I. Návštěvníci <strong>muzea</strong> ho budou moci v plné kráse<br />
spatřit v nové instalaci v dopravní hale.<br />
Jídelní vůz byl postaven v roce 1892 jako sou<strong>č</strong>ást osmivozové soupravy dvorního vlaku<br />
císaře Františka Josefa I. Celý salonní vlak darovaly panovníkovi rakouské železni<strong>č</strong>ní spole<strong>č</strong>nosti,<br />
které za tím ú<strong>č</strong>elem ustavily komité, jež výrobu vlaku zadalo vagonce Ringhoffer<br />
v Praze na Smíchově. Firma celý salonní vlak v<strong>č</strong>etně jídelního vozu dodala za jeden rok,<br />
tedy za dobu budící i dnes zasloužený respekt.<br />
Interiéry<br />
Návrhem interiérů byl pověřen profesor Jiří Stibral, který již pracoval na vnitřním vybavení<br />
uherského dvorního vlaku a rumunského královského vlaku. Pro práce na této<br />
velmi reprezenta<strong>č</strong>ní zakázce přibral své kolegy, především profesora Jana Kastnera,<br />
jenž byl pověřen náro<strong>č</strong>nou řezbářskou výzdobou, a profesora Františka Ženíška, který<br />
navrhl a vyhotovil fi gurální nástropní olejomalby v jídelně. Jednalo se o zcela ojedinělou<br />
a v salonních vozech do té doby nepoužitou dekoraci.<br />
Architekt Stibral rozdělil prostor vozu na <strong>č</strong>tyři <strong>č</strong>ásti <strong>–</strong> malou přípravnu jídel, velký jídelní<br />
sál se 16 místy, kuřácký salonek se <strong>č</strong>tyřmi stolky a osmi křesílky, k němuž přiléhal<br />
vstupní představek. Stěny byly zdobeny jemně polychromovanými tla<strong>č</strong>enými koženými<br />
tapetami ve vyřezávaných lištách a deštěním z ořechu. Okna byla dekorována vyšívanými<br />
záclonami zavěšenými na garnýžích zdobených řezbou. Dělící pří<strong>č</strong>ka v jídelně, opatřená<br />
na bocích intarzovanými posuvnými dveřmi, byla ze strany přípravny tvořena bufetovou<br />
[4] salonní vozy<br />
[Where Emperor Franz Joseph I dined]<br />
Ludvík Losos<br />
In 2008 and 2009 the dining carriage of Franz Joseph I’s Imperial<br />
Train underwent a fastidious restoration and conservation. Museum<br />
visitors will be able to view it in its full beauty in a new installation<br />
in the Transport Hall.<br />
The dining carriage was built in 1892 as part of Emperor Franz Joseph I’s eight-carriage<br />
Imperial Train. The saloon train was a gift to the sovereign from the Austrian railway companies,<br />
which established a committee for this purpose. The committee commissioned the<br />
Ringhoffer wagon works in Prague’s Smíchov quarter with the train’s production. The company<br />
delivered the entire saloon train including the dining carriage in just one year <strong>–</strong> a time<br />
frame that would garner respect even today.<br />
Interiors<br />
The design of the interiors was entrusted to architect Jiří Stibral, who had already worked<br />
on the interior amenities of the Hungarian Court Train and the Romanian Royal Train. For<br />
the work on this very important order, he engaged his colleagues Jan Kastner, whom he entrusted<br />
with the diffi cult woodcutting ornamentation, and František Ženíšek, who designed<br />
and executed the fi gural oil paintings on the ceiling of the dining room. This was a unique<br />
decorating technique never before used in saloon carriages.<br />
Stibral divided the carriage into four sections <strong>–</strong> a small servery, a large dining hall with 16<br />
seats, a smoking room with four tables and eight armchairs, and an adjoining entry porch.<br />
The walls were decorated with polychromatic pressed leather coverings in engraved plinths<br />
and with nut panelling. The windows were decorated with embroidered curtains on pelmets<br />
with ornamental carving. The dividing partition in the dining room, with intarsia sliding doors
Plán vozu z roku 1924 Layout of the carriage dating from 1924<br />
skříní, ze strany jídelny pak velkým zrcadlem v bohatě vyřezávaném rámu, na jehož vrcholu<br />
byl umístěn štít s <strong>č</strong>eským lvem. U paty zrcadla stál velký zdobený mosazný chladi<strong>č</strong> na<br />
nápoje.<br />
Ženíškova výzdoba<br />
Tři Ženíškovy nástropní obrazy v jídelně jsou olejomalby na plátně, upevněné ve vyřezávaných<br />
rámech. Ústředním námětem je Hébé, <strong>č</strong>íšnice bohů, servírující nápoje, v obou<br />
on its sides, was formed from the servery side by a buffet cabinet and from the dining room<br />
side by a large mirror in a richly engraved frame, featuring the Czech Lion at its highest<br />
point. At the foot of the mirror stood a large decorated brass beverage cooler.<br />
Ženíšek’s ornamentation<br />
Ženíšek’s three pictures on the dining room ceiling are oil paintings on canvas mounted<br />
in engraved frames. The central motif is Hebe, cupbearer of the gods, serving beverages;<br />
saloon carriages [5]
1. 2.<br />
1. Císař František Josef I. vystupuje ze salonního vlaku na nádraží v Benešově. (foto Národní památkový<br />
ústav <strong>–</strong> sbírka zámku Konopiště); 2. Návštěva prezidenta Edvarda Beneše v Rumunsku 5.<strong>–</strong>10. <strong>č</strong>ervna<br />
1936. Vlevo rumunský král Carol II., v pozadí bývalá císařská jídelna (foto ČTK)<br />
postranních polích jí přisluhují putti. K malbám se traduje historka, že kvůli poloobnaženým<br />
postavám byly obrazy na přání císaře zakryty. Pravdou je, že k jejich zastření<br />
došlo až v roce 1922, kdy byly opatřeny snímatelnými plátěnými povlaky, aby byly chráněny<br />
před zne<strong>č</strong>ištěním a poškozením.<br />
Vůz byl v soupravě zařazen tak, aby na jedné straně vstupním představkem přímo sousedil<br />
se salonním vozem císaře, na druhé straně pak svojí bufetovou <strong>č</strong>ástí s kuchyňským<br />
vozem. Byl používán pouze v případech takzvaného velkého doprovodu, tedy ofi ciálních<br />
císařských cest.<br />
V nové republice<br />
Jídelní vůz byl po rozpadu Rakousko-Uherska získán pro Československou republiku na<br />
výslovné přání prezidenta T. G. Masaryka. Ten se v průběhu roku 1919 obrátil na tehdejšího<br />
rakouského státního sekretáře s tím, že vůz císařského vlaku je dílem významných<br />
<strong>č</strong>eskoslovenských umělců a má tedy osobní zájem na jeho získání. Vůz byl v roce 1920<br />
přepraven na náklady rakouského státu na hranice do tehdejšího Cmuntu, dnešních Českých<br />
Velenic. Je zajímavé, že byl pro jednání oceněn na <strong>č</strong>ástku 77 000 zlatých korun<br />
[6] salonní vozy<br />
1. Emperor Franz Joseph I disembarking from the saloon train at Benešov Station; 2. President<br />
Edvard Beneš on a visit to Romania on 5-10 June 1936. On the left, King Carol II of Romania;<br />
in the background, the former Imperial dining carriage (photo: ČTK)<br />
putti assist her in both adjacent panels. The paintings are accompanied by a story that the<br />
pictures were covered at the Emperor’s behest because of the half-naked fi gures. The truth,<br />
however, is that they were covered with removable cloth sheets only in 1922 to protect them<br />
from soiling and damage. The carriage was attached to the train so that on one side it adjoined<br />
directly to the Emperor’s saloon carriage and on the other side with its buffet section<br />
to the kitchen carriage. It was used only for the Emperor’s offi cial journeys.<br />
In the new republic<br />
Following the dissolution of the Austro-Hungarian Empire, the dining carriage was obtained<br />
for the Czechoslovak Republic at the express wish of President T.G. Masaryk. In 1919, Masaryk<br />
appealed to the then Austrian state secretary expressing a personal interest in acquiring<br />
the dining carriage as it was the work of renowned Czechoslovak artists. In 1920,<br />
the carriage was transported at the expense of Austrian state to the then border town of<br />
Gmünd, now České Velenice. It is interesting that for the negotiation the carriage was valued<br />
at the original amount of 77,000 Gold Crowns (the pre-war currency), which was reduced<br />
under depreciation to a fi nal amount of 3,850 Gold Crowns.
1. 2.<br />
1. Pohled do kuřáckého salonku po dokon<strong>č</strong>ení vozu; 2. Císař František Josef I. právě přijel na návštěvu<br />
arcivévody, z nádraží v Benešově pojede ko<strong>č</strong>árem na zámek Konopiště. (foto Národní památkový ústav<br />
<strong>–</strong> sbírka zámku Konopiště)<br />
(tj. předvále<strong>č</strong>ných korun), která byla posléze podle stanoveného klí<strong>č</strong>e na opotřebení<br />
snížena na kone<strong>č</strong>nou <strong>č</strong>ástku 3 850 zlatých korun.<br />
Po předání vůz změnil nátěr z tmavozeleného na modrý a byl zařazen jako jídelní a konferen<strong>č</strong>ní<br />
do nově tvořeného prezidentského vlaku. Jeho první cesta vedla v roce 1923<br />
do Francie. Roku 1924 došlo k jeho první úpravě a byly změněny dělící pří<strong>č</strong>ky interiéru.<br />
Důvodem bylo odlišné zařazení vozu a také demokrati<strong>č</strong>tější jídelní zvyklosti, než předepisovala<br />
přísná císařská dvorní etiketa. Byl zrušen bufet a pří<strong>č</strong>ka mezi ním a jídelnou byla<br />
zaměněna za prakti<strong>č</strong>tější široké dveře ke kuřárně. Naopak kuřárna, nyní již jen kávový<br />
salonek, byla oddělena původní pří<strong>č</strong>kou z bufetu. Vůz byl vybaven novým nízkotlakým<br />
parním topením, jehož tělesa byla umístěna i na spodním okraji stěn salonu. Interiér<br />
jídelny byl doplněn elektrickými ventilátory.<br />
Vůz byl deponován v remíze vládních vozů v Praze na Smíchově, později v Bubnech. Po<br />
vyřazení historických salonních vozů z provozu v roce 1959 byl spolu se salonním vozem<br />
Ústecko-teplické dráhy odstaven a v roce 1965 byly oba vagony nabídnuty Národnímu<br />
technickému muzeu. Následujícího roku byly vystaveny v dopravní hale NTM.<br />
1. View of the smoking room after the carriage’s completion; 2. Emperor Franz Joseph I having just<br />
arrived on a visit to the archduke. He will travel by coach from Benešov Station<br />
to Konopiště Chateau.<br />
After the carriage was handed over, it was repainted from dark green to blue and was integrated<br />
as a dining and conference carriage into the newly created Presidential Train. Its fi rst<br />
journey was to France in 1923. In 1925, the carriage underwent its fi rst modifi cation, during<br />
which the interior partition walls were changed to accommodate the new composition of<br />
the train and more democratic dining customs than those prescribed by the strict etiquette<br />
of the Imperial Court. The buffet was removed and the partition between it and the dining<br />
area was replaced with the more practical wide doors to the smoking room. Conversely, the<br />
smoking room <strong>–</strong> now just a café lounge <strong>–</strong> was separated off with the original partition from<br />
the buffet. The carriage was equipped with new low-pressure steam heating and radiators<br />
were added to the lower walls. The dining room was also equipped with electric ventilators.<br />
The carriage was stored at the government carriage house in Prague’s Smíchov, and<br />
later in Bubny. Following the decommissioning of historic saloon carriages in 1959, it<br />
was retired along with the saloon carriage of the Ústecko-teplická dráha railway. In<br />
1965, both carriages were offered to the National Technical Museum, and in the following<br />
year they were exhibited in the NTM’s Transport Hall.<br />
saloon carriages [7]
Salonní vůz Františka Ferdinanda<br />
d‘Este do Sarajeva nedojel<br />
Ludvík Losos, Jiří Střecha<br />
V březnu letošního roku Národní technické muzeum převzalo od<br />
krnovské fi rmy Olpas Moravia, s. r. o., a restaurátora Bc. Zdeňka<br />
Holého, DiS., zrestaurovaný salonní vůz arcivévody Františka Ferdinanda<br />
d‘Este, který poté reprezentoval Českou republiku na výstavě<br />
salonních vozů evropských panovnických rodů v Utrechtu.<br />
Salonní vůz si nechal postavit arcivévoda Ferdinand pro sebe a svou rodinu v roce 1909<br />
k soukromému užívání, neboť jízdy jeho ofi ciálního vozu co by následníka trůnu byly vázány<br />
na provoz celého dvorního vlaku a schválení panovníkem. Firma Ringhoffer použila<br />
tehdy moderní typ skříně, navržený prof. Gölsdorfem pro rychlíkové vozy státních drah.<br />
Pohodlí pro panovníka<br />
Vnitřní uspořádání podle dispozic objednavatele navrhl prof. Stibral. Pohodlný interiér ve<br />
stylu blízkém anglickému klasicismu byl zcela podřízen ryze rodinným ú<strong>č</strong>elům. Salon byl<br />
pojat jako malý obývací pokoj, vybavený dvěma vysokými <strong>č</strong>alouněnými křesly, divanem,<br />
dvěma křesílky a velkým příborníkem. Na <strong>č</strong>elní stěně bylo umístěno podlouhlé zrcadlo<br />
s hodinami. Vedle salonu se nacházela prostorná toaleta. Dvě jednolůžkové ložnice rodi<strong>č</strong>ů<br />
byly spojeny posuvnými spojovacími dveřmi. Ze dvou dvoulůžkových ložnic pro děti<br />
bylo možno vytvořit díky skládacím dveřím ve stěně jedno velké kupé. Další dvoulůžkové<br />
oddíly s toaletou byly ur<strong>č</strong>eny pro služebnictvo nebo hosty. Samostatná <strong>č</strong>ást s velkou<br />
skříní, na níž je možno sklopit lůžko, patřila doprovodu. Vůz měl i malou kuchyňku a byl<br />
vybaven signálním zařízením pro přivolání obsluhy. Parní topení ohřívalo i vodu na mytí.<br />
[8] salonní vozy<br />
Archduke Franz Ferdinand’s saloon<br />
carriage never made it to Sarajevo<br />
Ludvík Losos, Jiří Střecha<br />
In March of this year, the National Technical Museum received the<br />
restored saloon carriage of Archduke Franz Ferdinand from Olpas<br />
Moravia, Ltd., in Krnov and restorer Zdeněk Holý. The carriage later<br />
represented the Czech Republic at an exhibition of saloon carriages<br />
of European royal families in Utrecht.<br />
Archduke Franz Ferdinand had the saloon carriage built in 1909 for his own personal use<br />
and that of his family, since, as heir to the throne, journeys in his offi cial carriage were tied<br />
to the operation of the entire Imperial Train and subject to the sovereign’s approval. The<br />
Ringhoffer company used what was then a modern type of body designed by Prof. Gölsdorf<br />
for express carriages of the state railways.<br />
Comfort for the sovereign<br />
The internal arrangement was designed by Prof. Stibral according to the archduke’s requirements.<br />
A comfortable interior in a style close to English Classicism was entirely subordinated<br />
to purely family needs. The saloon was conceived as a small living room, furnished<br />
with two high upholstered armchairs, a divan, two small armchairs and a large sideboard.<br />
An oblong mirror was situated on the front wall with a clock. A large lavatory was located<br />
adjacent to the saloon. The parents’ two one-bed rooms were connected with a sliding<br />
door. Thanks to retractable doors in the wall, the two two-bed rooms for children could<br />
be converted into a single large compartment. Additional two-bed rooms with a lavatory<br />
were intended for servants or guests. A separate area with a large wardrobe on which
1. 2.<br />
1. Jeden z návrhů barevného řešení vozu <strong>–</strong> signováno Wien am 1909; 2. Interiér salonu krátce po<br />
1. One of the designs for the carriage’s colour scheme <strong>–</strong> marked Wien am 1909;<br />
dostavbě vozu<br />
2. The saloon’s interior shortly before completion of the carriage<br />
Na francouzskou riviéru i do Sarajeva<br />
Arcivévoda užíval vůz jen pět let, ale velmi <strong>č</strong>asto, a to i pro své <strong>č</strong>asté zahrani<strong>č</strong>ní cesty <strong>–</strong> například<br />
rodinné dovolené na francouzské riviéře nebo návštěvy u německého císaře Viléma II.<br />
Měl jím jet i do Sarajeva v roce 1914. Po příjezdu do Chlumu u Třeboně se ale ukázalo, že<br />
salonní vůz má zadřené ložisko, a byl proto odstaven. Ve Vídni pak byl k další cestě přistaven<br />
salonní vůz ministerského předsedy, v němž nefungovalo elektrické osvětlení. To bylo<br />
narychlo nahrazeno sví<strong>č</strong>kami, což arcivévoda okomentoval ironicky, že mu to připadá jako<br />
v hrobce... Jak přízna<strong>č</strong>né. V cíli cesty se osud následníka trůnu a jeho manželky naplnil.<br />
Ve vládním vlaku<br />
Po arcivévodově smrti byl vůz používán jen zřídka a posléze byl za<strong>č</strong>leněn do parku dvorních<br />
salonních vozů. V roce 1919 o vůz zažádala <strong>č</strong>eskoslovenská vláda, které byl v roce<br />
1924 přidělen. Byl ur<strong>č</strong>en především pro potřeby ministerského předsedy, ale pro zahrani<strong>č</strong>ní<br />
cesty ho používal i ministr zahrani<strong>č</strong>ních věcí. Ve vládním vlaku sloužil až do šedesá-<br />
a bed could be folded was for the entourage. The carriage even had a small kitchen and<br />
was equipped with a signalling mechanism for calling servants. Steam heating also warmed<br />
water for washing.<br />
To the French Riviera and to Sarajevo<br />
Although the archduke only used the carriage for fi ve years, he used it quite often, especially<br />
for his frequent foreign journeys such as family vacations on the French Riviera and visits<br />
to German Emperor Wilhelm II. He was to travel in it to Sarajevo in 1914 as well, but after<br />
arriving in Chlum u Třeboně it was determined that the saloon carriage had a seized bearing<br />
and it was put out of service. In Vienna, the saloon carriage of the prime minister was made<br />
available for the remainder of the journey, although its electric lighting was not operational.<br />
This was quickly remedied with candles, prompting the archduke to comment, ironically,<br />
that he felt like he was in a grave. How prophetic. The fates of the heir to the throne and his<br />
wife were sealed at their destination.<br />
saloon carriages [9]
1. 2. 3.<br />
1. Následník trůnu nastupuje do svého nového vozu na nádraží v Benešově; 2. Prezident Edvard Beneš<br />
v doprovodu prince<strong>–</strong>regenta Pavla na nádraží v Bělehradě během své návštěvy Jugoslávie v dubnu<br />
1937. Oba vozy na snímku jsou zachovány ve sbírce NTM; 3. Prezident Emil Hácha odjíždí 24. 12. 1938<br />
z Prahy<strong>–</strong>Wilsonova nádraží na návštěvu Slovenska.<br />
4. 5.<br />
4. Chodba salonního vozu po jeho dokon<strong>č</strong>ení v Ringhofferově továrně; 5. Sou<strong>č</strong>asný stav vozu<br />
po dokon<strong>č</strong>ení celkového restaurování v dubnu 2010<br />
[10] salonní vozy<br />
1. The heir to the throne boards his new carriage at the station in Benešov; 2. President Edvard Beneš<br />
accompanied by Prince Regent Paul at the station in Belgrade during his visit to Yugoslavia in April<br />
1937. Both carriages in the picture have been preserved in the NTM’s collection; 3. President Emil<br />
Hácha departs from Prague’s Wilson Station for a visit to Slovakia on 24 December 1938.<br />
4. Hall of the saloon carriage after its completion at the Ringhoffer factory; 5. The carriage in its current<br />
state after a complete restoration in April 2010
tých let minulého století. Po vyřazení ze stavu vládních vozů byl odstaven a v roce 1971<br />
předán do železni<strong>č</strong>ní sbírky NTM.<br />
Výstava vozů evropských panovnických rodů<br />
Plně funk<strong>č</strong>ní a zrestaurovaný salonní vůz zastupuje <strong>č</strong>eské země na výstavě věnované<br />
cestování evropských panovníků po železnici „Royal class, regal journeys“ v Utrechtu. Od<br />
dubna do září 2010 se do nizozemského města sjelo 12 salonních vozů korunovaných<br />
hlav z celé Evropy. Náš salon reprezentuje habsburskou panovnickou dynastii spole<strong>č</strong>ně<br />
s fragmentem salonního vozu císařovny Sissi z Technického <strong>muzea</strong> ve Vídni.<br />
Interier salonu krátce po dokon<strong>č</strong>ení Interior of the saloon shortly after the completion<br />
Ložnice rodi<strong>č</strong>ů <strong>–</strong> původní stav The parent’s bedroom <strong>–</strong> original condition<br />
In the Government Train<br />
After the archduke’s death, the carriage was rarely used and was gradually integrated into<br />
the Court’s stock of saloon carriages. In 1919, the carriage was requested by the Czechoslovak<br />
government, to which it was given in 1924. The carriage was used primarily for the<br />
needs of the prime minister, but it was also used by the foreign minister for journeys abroad.<br />
It was part of the Government Train until the 1960s. After its decommissioning, it was put<br />
out of service and handed over in 1971 to the NTM’s railway collection.<br />
Exhibition of carriages of European royal families<br />
The functional and uniquely restored saloon carriage represented the Czech Republic at<br />
the “Royal class, regal journeys” exhibition in Utrecht, dedicated to the railway journeys of<br />
European sovereigns. Twelve saloon carriages of crowned heads from throughout Europe<br />
met in Utrecht from April to September 2010. Our carriage was the “representative” of the<br />
House of Habsburg.<br />
saloon carriages [11]
Salonní vůz k reprezentaci<br />
a inspekci<br />
Ludvík Losos Ludvík Losos<br />
Jedním z nejatraktivnějších exponátů budoucího Železni<strong>č</strong>ního<br />
<strong>muzea</strong> NTM v areálu pražského Masarykova nádraží bude salonní<br />
vůz <strong>č</strong>. 1 Ústecko-teplické dráhy.<br />
Na přelomu 19. a 20. století byla soukromá spole<strong>č</strong>nost Ústecko-teplická dráha na vrcholu<br />
prosperity. Aby nemusela zdaňovat své zisky, plynoucí z téměř monopolní přepravy uhlí<br />
ze severo<strong>č</strong>eského hnědouhelného revíru, zahájila stavbu severo<strong>č</strong>eské transversální dráhy<br />
z Řetenic do Liberce přes Litoměřice a Českou Lípu. Hlavním ú<strong>č</strong>elem této dráhy byla<br />
přeprava uhlí do liberecké průmyslové oblasti. K zahájení provozu si spole<strong>č</strong>nost objednala<br />
ke svým <strong>č</strong>tyřem starším salonním vozům další, velmi reprezentativní, s prostorným<br />
vyhlídkovým oddílem.<br />
Interiér od profesora Stibrala<br />
Firma Ringhoffer, které byla objednávka zadána, svěřila návrh původně třínápravového<br />
vozu svému osvěd<strong>č</strong>enému architektovi, profesoru Stibralovi. Ten dokázal velmi dobře<br />
vystihnout představy a přání objednatele, a tak navrhl interiér sice v tradi<strong>č</strong>ním uspořádání,<br />
ale v „moderním“ slohu právě nastupující secese. Vnitřní zařízení vozu bylo řešeno<br />
tak, aby mohlo sloužit jak k ofi cielním spole<strong>č</strong>enským akcím, tak praktickému užití.<br />
K reprezentaci sloužil prostorný vyhlídkovým salon s podokenním průběžným stolkem<br />
na odkládání nápojů a popelníků. Pro běžné inspek<strong>č</strong>ní jízdy ředitelství byl ur<strong>č</strong>en prostor<br />
s divanem a sklápěcím lůžkem. Nižší úředníci měli k dispozici kupé II. třídy se 6 sedadly,<br />
přeměnitelnými na dvě lůžka uprostřed vozu.<br />
[12] salonní vozy<br />
A saloon carriage for representation<br />
and inspection<br />
One of the most attractive exhibits at NTM’s future Railway Museum<br />
on the premises of Prague’s Masaryk Station will be saloon<br />
carriage No. 1 of the Ústecko-teplická railway company.<br />
At the turn of the 20th century, the privately-owned Ústecko-teplické railway company was<br />
at the height of its prosperity. In order to avoid taxation of its profi ts fl owing from its nearmonopoly<br />
on coal transports from the mines of North Bohemia, it initiated construction of<br />
the North Bohemian transversal railway from Řetenice to Liberec via Litoměřice and Česká<br />
Lípa. The main purpose of the newly built railway was to transport coal to the Liberec industrial<br />
area. For the launch of operations, the company ordered a new saloon carriage <strong>–</strong> a very<br />
representative one with a spacious viewing section.<br />
An interior by Professor Stibral<br />
The Ringhoffer company, which was commissioned with the order, entrusted the design of the<br />
original three-axle carriage to its experienced architect, Jiří Stibral. Stibral was able to capture<br />
very aptly the client’s ideas and wishes, and thus designed an interior with a traditional arrangement<br />
but with a “modern” composition of the emerging Art Nouveau style. The carriage’s interior<br />
furnishings were designed to serve offi cial social functions as well as practical use. Representative<br />
functions were served by the spacious viewing saloon with a continuous table running below<br />
the windows for beverages and ashtrays. For routine inspection journeys by the directorate,<br />
there was a space provided with a divan and folding bed. Lower-ranking offi cials travelled in 2ndclass<br />
compartments containing six seats which could be converted into two beds.
1. 2.<br />
1. Plán vozu z roku 1900; 2. Pohled do kupé II. třídy 1. Layout of the carriage dating from 1900; 2. View of a 2nd<strong>–</strong>class compartment<br />
Vůz pro Aloise Jiráska<br />
Po zestátnění Ústecko-teplické dráhy byl vůz v roce 1924 navržen k přestavbě na osobní<br />
vůz 2. třídy. Díky svému zachovalému stavu a slohově pozoruhodnému interiéru k tomuto<br />
kroku naštěstí nedošlo. Vůz byl používán pro reprezenta<strong>č</strong>ní ú<strong>č</strong>ely nestátních osobností.<br />
Sloužil např. spisovateli Aloisu Jiráskovi a pražskému arcibiskupství. V 50. letech minulého<br />
století byl přestavěn na dvounápravový. Interiér nedoznal podstatnějších změn, pouze<br />
ve vyhlídkovém oddílu byla skládací kovová křesílka nahrazena <strong>č</strong>alouněnou sedací<br />
soupravou z jiného salonního vozu, ironií osudu pocházející z ruky Stibralova „soupeře“<br />
a nástupce, architekta Kotěry.<br />
Po vyřazení z provozu byl vůz pro svou nespornou umělecko-řemeslnou hodnotu a kompletně<br />
zachovaný secesní interiér věnován Národnímu technickému muzeu a spole<strong>č</strong>ně<br />
s císařskou jídelnou v roce 1966 převezen do expozice historie dopravy NTM v Praze na<br />
Letné. Kvůli rekonstrukci a reinstalaci dopravní haly byl v roce 2008 odstěhován do depozitáře<br />
kolejových vozidel NTM, kde <strong>č</strong>eká na své nové umístění v připravovaném Železni<strong>č</strong>ním<br />
muzeu NTM.<br />
A carriage for Alois Jirásek<br />
Following the nationalisation of the Ústecko-teplická railway company, it was suggested that<br />
the vehicle be converted into a 2nd-class passenger carriage. Thanks to its well-preserved<br />
condition and compositionally noteworthy interior, however, this fortunately did not occur.<br />
The carriage was used for representative purposes by non-state personages. For example, it<br />
served writer Alois Jirásek and the Prague archdiocese. In the 1950s, the carriage was converted<br />
to a two-axle vehicle. The interior did not undergo substantial changes; only the folding<br />
metal armchairs in the viewing section were replaced with upholstered seats from a different<br />
saloon carriage, coming ironically from Stibral’s “competitor” and successor, Kotěra.<br />
After decommissioning, the carriage was donated to the National Technical Museum in view<br />
of its undisputed artistic value and completely preserved Art Nouveau interior. In 1966 it<br />
was brought, together with the Emperor’s dining carriage, to an NTM exposition on the history<br />
of transport at Letná in Prague. Due to a renovation and reinstallation of the Transport<br />
Hall, the carriage was moved in 2008 to the NTM’s depository for rail vehicles, where it is<br />
awaiting its new place at the NTM’s future Railway Museum, currently in preparation.<br />
saloon carriages [13]
[Bez okázalého přepychu]<br />
Ludvík Losos<br />
Na svoji obnovu ještě <strong>č</strong>eká salonní vůz Adolpha Rotschilda, který je<br />
ve sbírkách NTM od roku 1982.<br />
V roce 1902 si u vagonky v Kopřivnici (pozdější továrně Tatra) objednal doyen vídeňské<br />
rodiny Rotschildů Adolph Rotschild stavbu vozu pro svou osobní potřebu. Návrh interiéru<br />
byl svěřen vídeňskému architektu profesorovi Otto Wagnerovi. Dle pokynů zadavatele<br />
měl být vyhotoven v úsporném stylu a bez okázalé dekorativnosti. Výsledkem byla absence<br />
zbyte<strong>č</strong>ných ozdob, kování z bílého bronzu, šedomodré potahy stěn a celkově strohý<br />
dojem. Jen kliky soukromého apartmá měly vložky ze slonové kosti. Na výslovné přání<br />
objednatele zde nebyly z hygienických důvodů žádné koberce. Vůz měl neobvyklý odstín <strong>–</strong><br />
vnější nátěr byl v barvě nazlátlé slonové kosti (což byl oblíbený odstín prof. Wagnera).<br />
Košer kuchyně<br />
Rotschild nebyl sice ortodoxním Židem, nicméně dodržoval některé předpisy víry, především<br />
jedl jen košer jídla. Proto byl vůz vybaven prostornou kuchyní a samostatným oddílem pro<br />
kuchaře. Další pozoruhodností byla do podlahy zapuštěná kachlová vana ve velké koupelně.<br />
Po Rotschildově smrti v roce 1903 se rozpracovaný vůz stal předmětem pozůstalostního<br />
řízení. Ani rok výroby 1906 proto ještě neznamenal jeho převzetí. Rodina iniciovala<br />
<strong>č</strong>áste<strong>č</strong>né změny vnitřní dispozice a nový tmavomodrý nátěr. K defi nitivnímu předání<br />
došlo až v roce 1912.<br />
[14] salonní vozy<br />
[Without lavish luxury]<br />
Ludvík Losos<br />
The saloon carriage of Adolph Rothschild has been in the NTM’s<br />
collection since 1982 and is still awaiting refurbishment.<br />
In 1902, a doyen of the Viennese Rothschild family, Adolph Rothschild, commissioned<br />
the construction of a carriage at a wagon works in Kopřivnice (later the Tatra factory)<br />
for his personal use. The design of the interior was entrusted to Viennese architect Otto<br />
Wagner. According to Rothschild’s instructions, it was to be executed in a frugal style and<br />
without lavish decoration. The result was the absence of unnecessary ornamentation,<br />
fi ttings made of white bronze, grey-blue wall coverings and an austere impression overall.<br />
Only the door handles of the private apartment had ivory inserts. On Rothschild’s express<br />
wishes, there were no carpets for hygienic reasons. The carriage had an unusual colour <strong>–</strong><br />
the exterior paint was in the shade of golden ivory (one of Wagner’s favourites).<br />
Kosher cuisine<br />
Although Rothschild was not an orthodox Jew, he observed certain aspects of the faith including<br />
its dietary laws. For this reason, the carriage was equipped with a spacious kitchen<br />
and a separate section for the chef. Another interesting feature is a tiled tub recessed into<br />
the fl oor of the large bathroom.<br />
Following Rothschild’s death in 1903, the carriage <strong>–</strong> still in production <strong>–</strong> became part of a<br />
probate proceeding. The carriage had still not been handed over by 1906, its production
1.<br />
Vůz pro Edvarda Beneše<br />
Vůz provozovala a poději vlastnila rakouská Jižní dráha pod ozna<strong>č</strong>ením<br />
Salon LI. Rothschildové s ním cestovali především do Terstu,<br />
kde měli jachtu, a také na francouzskou riviéru. Proto byl technicky<br />
přizpůsoben francouzským železni<strong>č</strong>ním předpisům.<br />
Při dělení majetku bývalé rakousko-uherské monarchie si jej<br />
vyžádala <strong>č</strong>eskoslovenská vláda jako sou<strong>č</strong>ást vládního vlaku. Kvůli<br />
přechodnosti na evropskou železni<strong>č</strong>ní síť byl přidělen ministru<br />
zahrani<strong>č</strong>í Dr. E. Benešovi. Pro jeho potřeby byl dvakrát rekonstruován,<br />
a to v letech 1923<strong>–</strong>24 a 1925<strong>–</strong>27. Při druhé rekonstrukci byl<br />
snesen krátký větrací nástřešek nad salonkem a byl zvětšen po<strong>č</strong>et<br />
lůžek ve voze z původních pěti na devět.<br />
Po vyřazení vozu z provozu hrozila v 70. letech minulého století<br />
jeho přestavba na ubytovací vagon stavebního vlaku. Díky<br />
osobnímu úsilí skupiny lidí, kteří se starali o parní lokomotivu<br />
498.022 v depu Libeň, se podařilo vůz zachránit a zachovat ho<br />
v původním stavu.<br />
2.<br />
year. The family then initiated partial modifi cations to the interior layout and a new dark-blue<br />
fi nish. Final handover took place only in 1912.<br />
A carriage for Edvard Beneš<br />
The carriage was operated and later owned by Austria’s Southern Railway under the name<br />
Saloon LI. The Rothschilds used it mainly for travel to Trieste, where they had a yacht, and<br />
also to the French Riviera. For this reason it underwent technical modifi cations to comply<br />
with French railway regulations.<br />
When the assets of he former Austro-Hungarian Monarchy were being divided, the Czechoslovak<br />
government requested the carriage as part of the Government Train, and it was assigned<br />
to Foreign Minister Edvard Beneš. The carriage was refurbished twice according to Beneš’s<br />
needs, in 1923<strong>–</strong>24 and 1925<strong>–</strong>27. During the second refurbishment, a short roof vent was<br />
added above the saloon and the number of beds in the carriage was expanded from the original<br />
fi ve to nine.<br />
After its decommissioning, the carriage was slated in the 1970s for conversion into an<br />
accommodation unit in a construction train. Thanks to the personal efforts of a group of<br />
individuals who were taking care of steam locomotive 498.022 at the Libeň depot, however,<br />
the carriage was saved and preserved in its original state.<br />
1. Salonní vůz <strong>–</strong> sou<strong>č</strong>asný stav; 2. Plán vozu<br />
ze září 1924<br />
1. Saloon carriage <strong>–</strong> current state; 2. Layout of the<br />
carriage dating from September 1924<br />
saloon carriages [15]
[Dokonalý soulad vědy, umění a řemesla]<br />
Jiří Střecha<br />
Kování a lustry před a po restaurátorském zásahu Fittings and chandeliers before and after restoration<br />
Císařská jídelna představuje v kolekci salonních vozů NTM vynikající<br />
ukázku úspěšného propojení umělecké, řemeslné a tovární produkce<br />
konce 19. století.<br />
Historickou i uměleckou hodnotu salonního jídelního vozu císaře Františka Josefa I. si<br />
uvědomovali již naši předci, a proto se jídelně dostávalo zvláštní pozornosti už během<br />
jejího provozování Československými státním drahami. Díky přístupu předchozích generací<br />
se vagon zachoval v autentické podobě z roku 1924. Jeho vnitřní vybavení až na<br />
drobné změny přitom odpovídá původní podobě z roku 1892.<br />
Restaurátorské práce<br />
K restaurování salonního vozu se přistupovalo s velkou pokorou. Odborné práce, které<br />
vedl restaurátor David Ritschel, se soustředily zejména na vy<strong>č</strong>ištění jednotlivých prvků<br />
od nánosů vrstev ne<strong>č</strong>istot a leštících prostředků, které zde byly aplikovány v uplynulých<br />
osmdesáti letech. Vnitřní vybavení vozu bylo demontováno. Dřevěný nábytek a obložení<br />
stěn byly o<strong>č</strong>ištěny a restaurátoři lokálně opravili drobné poškození povrchových úprav.<br />
Stejným způsobem bylo postupováno i u textilních prvků a tla<strong>č</strong>ených kožených tapet. Na<br />
nich se po vy<strong>č</strong>ištění podařilo obnovit a oživit jejich původní barevnost.<br />
Zvláštní pé<strong>č</strong>e se dostalo třem nástropním obrazům profesora Ženíška. Povrch olejomalby<br />
byl po letech rozrušen řadou drobných prasklinek, do kterých se usazoval prach. V rámci<br />
zásahu byly malby o<strong>č</strong>ištěny a restaurátorka PhDr. J. Šiňanská pak jejich povrch znovu<br />
sjednotila tak, aby odpovídal původní podobě.<br />
[16] restaurátorské práce<br />
[A perfect harmony of science, art and artisanry ]<br />
Jiří Střecha<br />
The Imperial dining carriage in the NTM’s collection of saloon carriages<br />
is an excellent exemplar of the interconnection of artistic,<br />
artisan and factory production at the end of the 19th century.<br />
The artistic as well as material value of Emperor Franz Joseph I’s saloon dining carriage did<br />
not escape the attention of our predecessors, and thus it received special attention even<br />
during its operation by Czechoslovak State Railways. And thanks to the approach of previous<br />
generations, the carriage was preserved in its original form dating from 1924, while its<br />
interior amenities, except for minor changes, refl ect the original form dating from 1892.<br />
Restoration work<br />
The restoration of the saloon carriage was approached with great humility. The restorative<br />
work, led by David Ritschel, concentrated in particular on removing layers of fi lth and polishing<br />
residue from individual elements which had accumulated over the past eighty years. The<br />
carriage’s interior amenities were removed. The wooden furniture and wall panelling were<br />
cleaned and the restorers repaired minor damage to the surface fi nish. The same method<br />
was used for the textile elements and pressed leather wall coverings. After cleaning, their<br />
original colours were recovered and rejuvenated.<br />
Special care was applied to the three ceiling paintings by Prof. Ženíšek. The paintings’ surfaces<br />
had been disrupted over the years by a series of small cracks in which dust had accumulated.<br />
They were cleaned and the restorer Dr. J. Šiňanská reunifi ed their surfaces to<br />
refl ect their original form.
1. 2. 3.<br />
1. Interiér vozu během restaurování; 2. Stav vozu v polovině 60 let;<br />
1. Interior of the carriage during restauration; 2. State of the carriage in the mid-1960s;<br />
3. Čištění a konzervace střechy salonního vozu<br />
3. Cleaning and conservation of the saloon carriage’s roof<br />
Zlato v interiéru<br />
Velká pé<strong>č</strong>e byla věnována kovovým prvkům interiéru a vnějšímu kování. Častým <strong>č</strong>ištěním<br />
těchto <strong>č</strong>ástí v minulosti bylo původní zlacení odstraněno a dochovalo se jen lokálně<br />
v méně exponovaných místech. Při jeho plošné obnově by nebylo možné zachovat<br />
původní zbytky zlacení, což bylo nepřijatelné. Proto byly kovové prvky pouze vy<strong>č</strong>ištěny<br />
a sjednoceny zlatou barvou (zlatým práškem v laku) tak, aby jejich povrch esteticky ladil<br />
a odpovídal honosnému charakteru interiéru vozu. Nová zlatá vrstva je v budoucnu kdykoliv<br />
odstranitelná. Velmi náro<strong>č</strong>ným zásahem prošly lustry, kde musela být doplněna<br />
řada drobných detailů, které byly ještě před získáním jídelny do sbírek NTM poškozeny<br />
nebo ztraceny.<br />
Modrý lak<br />
Stejné pé<strong>č</strong>i jako interiéru se dostalo i exteriéru a zejména modrému laku karoserie vozu.<br />
Dochovaný barevný nátěr vagon získal v roce 1924, ale vlivem působení povětrnosti<br />
a díky provoznímu opotřebení dávno ztratil svoji původní podobu. Z<strong>č</strong>ernalý povrch byl za<br />
pomoci rozpouštědel o<strong>č</strong>ištěn, lokálně vyretušován a opatřen konzerva<strong>č</strong>ní vrstvou vosku,<br />
která bude lak chránit a zajistí i obnovení původního povrchového lesku.<br />
Salonní vůz se po provedených restaurátorských zásazích vrátil do podoby blížící se<br />
vzhledu v <strong>č</strong>asech aktivního používání u Československých státních drah i stavu, v jakém<br />
byl zařazen do soupravy dvorního vlaku císaře Františka Josefa I.<br />
Gold in the interior<br />
Great care was devoted to the interior’s metal elements and the exterior fi ttings. Through<br />
frequent cleaning, the original gilding had been gradually removed and remained only in certain<br />
less exposed places. In an across-the-board restoration, it would not have been possible<br />
to preserve the original gilding remnants, and this would not have been acceptable. For this<br />
reason, the metal elements were merely cleaned and gold paint (gold dust in lacquer) was applied<br />
so that the surface would match aesthetically and refl ect the lavish character of the carriage’s<br />
interior. The new gold layer can be removed at any time in the future. The chandeliers<br />
underwent a very fastidious restoration, during which they were supplemented with a series of<br />
minor details which had been damaged or lost prior to the carriage’s acquisition by the NTM.<br />
Blue paint<br />
The same care which was applied to the interior was also applied to the exterior, especially<br />
to the blue paint of the carriage body. The carriage’s preserved paint dates from 1924, but<br />
due to weathering and operational wear and tear it lost its original hue long ago. The blackened<br />
surface was cleaned using solvents, retouched in places and treated with a preservative<br />
wax layer to protect the paint and restore the original surface gloss.<br />
Through these restorative interventions, the saloon carriage was returned to a form approaching<br />
its appearance at the time of its active use by Czechoslovak State Railways, and<br />
its condition when it was included as part of Emperor Franz Joseph I’s Imperial Train.<br />
restoration [17]
Císařská modř pro salonní vůz<br />
Františka Ferdinanda d‘Este<br />
Jiří Střecha<br />
Salonní vůz Františka Ferdinanda d‘Este prošel od října 2009 do<br />
za<strong>č</strong>átku března 2010 zásadním restaurátorským zásahem. Odborné<br />
práce zajišťovala krnovská fi rma Olpas Moravia, s. r. o., ve spolupráci<br />
s řadou subdodavatelů. Všichni zú<strong>č</strong>astnění prokázali velkou<br />
invenci a řemeslnou zdatnost.<br />
Prováděné práce byly rozděleny na dvě fáze <strong>–</strong> opravu interiéru a opravu exteriéru saloního<br />
vozu.<br />
Interiérové prvky<br />
Interiér vozu byl podroben odborné rekonstrukci poprvé po více než sto letech. Hlavním<br />
záměrem bylo dodržet všechny zásady šetrné muzejní konzervace s maximálním<br />
respektem k dochovanému stavu. To znamenalo především pe<strong>č</strong>livé a šetrné o<strong>č</strong>ištění<br />
a obnovení dochovaných povrchových úprav nábytku i stěn, oken a žaluzií a také<br />
<strong>č</strong>áste<strong>č</strong>né obnovení funkcí původních technických zařízení. V těch <strong>č</strong>ástech, kde byla<br />
původní podoba doložena, například dobovou historickou fotografi ckou <strong>č</strong>i výkresovou<br />
dokumentací, došlo k citlivé rekonstrukci. Byly doplněny chybějící prvky a vyměněny<br />
nevhodné náhrady historického vybavení tak, aby se co nejvíce přiblížily původním<br />
formám a materiálům <strong>–</strong> tímto způsobem bylo do vozu dodáno zrcadlo, hodiny nebo<br />
sanitární sklo.<br />
Hlavní ideou bylo zachovat autentickou podobu vozu odpovídající roku 1924, kdy byl<br />
interiér mírně upraven pro potřeby vládních představitelů ČSR. Díky odbornému týmu<br />
restaurátorů pod vedením Bc. Zdeňka Holého se tento záměr podařil.<br />
Nový lak<br />
V rámci restaurování exteriéru vozu byla opravena vozová skříň, podvozky, brzdový<br />
systém a další provozně technické celky. Cílem bylo dosáhnout plně provozní stav bez<br />
zásahu do původní materie. Vůz byl zbaven dvou nepůvodních barevných vrstev ze<br />
[18] restaurátorské práce<br />
Imperial blue for Archduke<br />
Franz Ferdinand’s saloon carriage<br />
Jiří Střecha<br />
From October 2009 to the beginning of March 2010, Archduke<br />
Franz Ferdinand’s saloon carriage underwent a fundamental restoration.<br />
The specialised work was carried out by Olpas Moravia, Ltd.<br />
in Krnov in cooperation with a range of subcontractors. Everyone<br />
involved demonstrated great inventiveness and craftsmanship.<br />
The work conducted can be divided into two phases <strong>–</strong> repairs to the interior and repairs to<br />
the exterior of the carriage.<br />
Interior elements<br />
The carriage interior underwent a specialised reconstruction for the fi rst time in more than<br />
a hundred years. The central objective was to maintain the principles of prudent museum<br />
conservation with maximum respect for the carriage’s preserved state. Above all, this<br />
meant careful and prudent cleaning and reconditioning the preserved surfaces of furniture,<br />
walls, windows and blinds, as well as partially reviving the functionality of the original technical<br />
equipment. In those parts where the original form was documented <strong>–</strong> for example by<br />
historic photographs or drawings <strong>–</strong> a sensitive reconstruction was undertaken. Missing elements<br />
were added and unsuitable substitutions of historic equipment and amenities were<br />
replaced so as to approach the original forms and materials to the greatest possible extent.<br />
In this process, for example, a mirror, a clock and sanitary glass were added.<br />
The main idea was to preserve the carriage’s authentic form as of 1924, when the interior<br />
was modifi ed slightly according to the needs of Czechoslovak state offi cials. Thanks to the<br />
expert team of restorers led by Zdeněk Holý, this goal was achieved successfully.<br />
New paint<br />
As part of the restoration of the carriage exterior, the cabin, chassis, brakes and other<br />
technical systems relating to operation were repaired. The goal was to achieve a fully operational<br />
state without changing the original equipment.
1. 2. 3. 4.<br />
1. Demontáž interiéru vozu v říjnu 2009; 2. Zrestaurovaný interiér salonu během kompletace vozu<br />
v dubnu 2010; 3. Barevná stratigrafi e vzorku laku <strong>–</strong> různé vrstvy modrých laků; 4. Umyvadlo se skříňkou<br />
a zrcadlem v ložnici rodi<strong>č</strong>ů po restaurování vozu<br />
sedmdesátých a za<strong>č</strong>átku devadesátých let 20. století. V místech, kde nebyla původní<br />
barva při předchozích opravách sejmuta (pod okenními rámy), byly odebrány vzorky pro<br />
barevnou stratigrafi i. Při ní byla objevena historická modrá vrstva z roku 1924. Později<br />
byla při restaurování dřevěných okenních žaluzií odhalena i zelená barva pocházející<br />
z doby zařazení vozu do dvorního vlaku po smrti arcivévody (dle některých tezí byl vůz<br />
po vyrobení modrý, a nikoliv zelený, ale archivním výzkumem se doposud nepodařilo ani<br />
jednu z variant potvrdit).<br />
Po provedených analýzách bylo rozhodnuto o novém nátěru v odstínu císařské modři,<br />
v<strong>č</strong>etně vyhotovení zlatožlutých linek a dobových popisů. Vodítkem pro přesné ur<strong>č</strong>ení rozmístění<br />
a velikosti zdobných prvků se staly dochované tovární fotografi e.<br />
Zpět na koleje<br />
Vozová skříň, která od třicátých let 20. století neprošla větší opravou, nebyla v dobrém<br />
stavu. Oplechování bylo zna<strong>č</strong>ně zkorodované a na mnohým místech převažovaly vrstvy<br />
kytu, který byl použit při posledních opravách laku. Nejvíce poškozené <strong>č</strong>ásti plechů byly<br />
odstřiženy a doplněny plechy novými. Při práci nemohlo být užito technologie sváření,<br />
protože by byla ohrožena původní dřevěná kostra vozu. Nově doplňované <strong>č</strong>ásti byly proto<br />
přichyceny k původnímu oplechování zapuštěnými nýtky a <strong>speciál</strong>ním lepidlem. Po opravě<br />
skříně byl její povrch opatřen kvalitním antikorozní úpravou a nově přelakován. Pojezd<br />
vagonu pak prošel takovými zásahy, aby byl funk<strong>č</strong>ní a vůz mohl být přepravován po kolejích<br />
a následně sloužit prezenta<strong>č</strong>ním ú<strong>č</strong>elům a předvádění veřejnosti.<br />
1. Disassembly of the carriage interior in October 2009; 2. The restored saloon interior during completion<br />
of the carriage in April 2010; 3. Colour stratigrafy of a paint sample <strong>–</strong> various layers of blue paint;<br />
4. Basin with mirror and cabinet in the parents’ bedroom after restoration<br />
Two non-original paint layers were removed dating from the 1970s and early 1990s. In places<br />
where the original paint had not been removed during the previous repairs (under the<br />
window frames), samples were taken for paint stratigraphy. These did not reveal the historic<br />
blue from 1924, however. Later, during the restoration of the wooden window blinds, green<br />
paint was discovered dating from the carriage’s integration into the Imperial Train following<br />
the archduke’s death (according to some accounts the carriage was originally blue and not<br />
green, but archival research has thus far been unable to confi rm either of these possibilities).<br />
After researching the matter, it was decided that the carriage would be painted in Imperial<br />
blue, including the golden-yellow lines and period lettering. Preserved factory photography<br />
served as a guide for determining the exact positioning and size of the decorative elements.<br />
Back on the tracks<br />
The carriage cabin, which had not undergone major repairs since the 1930s, was not in<br />
good condition. The fl ashing was signifi cantly corroded and in many places there were layers<br />
of putty which had been used in the most recent repairs to the paint. The most damaged<br />
parts of the plating were cut off and replaced with new plating. No welding could be used<br />
because this could have damaged the carriage’s original wooden frame, so the new parts<br />
were attached to the original fl ashing with recessed rivets and special glue. After completing<br />
repairs on the cabin, its surface was treated with a high-quality anticorrosive coating<br />
and repainted. The undercarriage underwent modifi cations to make it functional, allowing<br />
the carriage to be transported on tracks, and fi nally to present itself to the public.<br />
restoration [19]
Firma OLPAS MORAVIA, s. r. o., u nás působí od roku 1994 a využívá rozlehlé<br />
prostory lokomotivního depa v Krnově, pocházejícího z roku 1872.<br />
Ve svých po<strong>č</strong>átcích se spole<strong>č</strong>nost zaměřovala především na obnovy nátěrů<br />
lokomotiv. V dalších letech své aktivity rozšířila i o údržbu, servisní<br />
<strong>č</strong>innosti, repase provozních lokomotiv <strong>č</strong>i vagonů a o kusovou výrobu<br />
<strong>speciál</strong>ních kolejových mechanismů. V sou<strong>č</strong>asnosti se věnuje i renovaci<br />
historických lokomotiv, vagonů, tramvají a autobusů. Při všech pracích<br />
uplatňují zaměstnanci spole<strong>č</strong>nosti individuální přistup s důrazem na kvalitu<br />
a co největší zhodnocení opravovaného <strong>č</strong>i renovovaného vozidla.<br />
Od roku 2005 je fi rma OLPAS MORAVIA, s. r. o., držitelem certifi kátu<br />
ISO 9001.<br />
Vedle standardních zakázek pro tuzemské dopravce a vle<strong>č</strong>kaře se spole<strong>č</strong>nost OLPAS<br />
MORAVIA, s. r. o. , zhostila také méně obvyklých úkolů <strong>–</strong> rekonstrukce vagónů pro<br />
Norské železnice, renovace historických motorových a přívěsných vozů pro soukromé<br />
dopravce i pro vlastní potřebu (OLPAS MORAVIA, s. r. o., je také jedním z dopravců),<br />
repase dieselových lokomotiv pro Naft obazy Polska (<strong>č</strong>áste<strong>č</strong>ně prováděná přímo u polského<br />
zákazníka) nebo repase historických vagonů pro rakouský Club 760 (též realizovaná<br />
u objednatele v Rakousku). Výjezdy specialistů do zahrani<strong>č</strong>ní jsou důkazem vstřícnosti<br />
vů<strong>č</strong>i zákazníkům a omezují <strong>č</strong>asově i fi nan<strong>č</strong>ně náro<strong>č</strong>né transporty velkých kolejových<br />
vozidel. Za zmínku stojí také řada realizovaných reklamních nátěrů lokomotiv ČD nebo<br />
tramvají různých dopravců.<br />
[20] partneři<br />
The company OLPAS MORAVIA, Ltd., has been active in the Czech Republic<br />
since 1994 and uses the extensive premises of the Krnov locomotive<br />
depot, dating from 1872.<br />
In the beginning, the company focused mainly on painting locomotives. In<br />
subsequent years, it expanded its activities to include maintenance, service<br />
activities, refurbishing operational locomotives and carriages as well as<br />
unit production of special rail mechanisms. At present, it is also involved<br />
in renovating historic locomotives, carriages, trams and buses. Company<br />
employees take an individual approach in all their work, with an emphasis on<br />
quality and the greatest appreciation for the vehicle being repaired or renovated.<br />
Since 2005, OLPAS MORAVIA, Ltd., has held the ISO 9001 certifi cate.<br />
In addition to standard contracts for domestic transporters and siding operators, OLPAS<br />
MORAVIA, Ltd., is also engaged in more unusual tasks <strong>–</strong> the reconstruction of carriages<br />
for Norwegian National Railway, the renovation of historic motorised and trailer carriages<br />
for private transporters as well as for its own needs (OLPAS MORAVIA, Ltd., is also a transporter),<br />
the refurbishment of diesel locomotives for Naft obazy Polska (partially performed<br />
at the customer’s facility in Poland) and the refurbishment of historic carriages for Austria’s<br />
Club 760 (performed at the client’s facility in Austria). Trips abroad by our specialists save<br />
time and money on transports of large rail vehicles and are proof of our commitment to our<br />
customers. In addition, it’s worth mentioning a number of promotional painting projects on<br />
Czech Railways locomotives and trams belonging to various transporters.
OLPAS MORAVIA, s. r. o., se také specializuje na rekonstrukce a renovace úzkorozchodných<br />
i normálněrozchodných vozidel. S vagony a parními i dieselovými lokomotivami z Olpasu se<br />
můžeme setkat na rozchodu kolejí 760 milimetrů u několika dopravců v České republice, na<br />
Slovensku i v Rakousku. Mezi odborně náro<strong>č</strong>né zakázky patřily renovace parních lokomotiv<br />
(pro spole<strong>č</strong>nosti Club 760, Slezské zemské dráhy a Čiernohronskou železnici), historických<br />
tramvají (pro Dopravný podnik mesta Košíc, Městský dopravní podnik Opava) a nejnověji<br />
také renovace salonního vagonu následníka trůnu Františka Ferdinanda d´Este pro Národní<br />
technické muzeum.<br />
Všechny renovace vyžadují úzkou spolupráci s odborníky z řady oborů. Samotné opravě<br />
předchází průzkum vozidla, bádání v archivech <strong>č</strong>i hledání paralel u jiných dochovaných<br />
vagonů <strong>č</strong>i lokomotiv ze stejné éry nebo od shodných výrobců. Mnohdy následuje hledání<br />
polozapomenutých technologií, kterými je dosahován věrný historický vzhled daného<br />
vozidla. Když jsou renovace díky spolupráci mnoha specialistů dokon<strong>č</strong>eny, výsledkem je<br />
obnovené historické kolejové vozidlo <strong>–</strong> jedine<strong>č</strong>ný svědek zašlých <strong>č</strong>asů. Nezbývá než říci všem<br />
zú<strong>č</strong>astněným osobám a fi rmám kouzelné slovo: DĚKUJEME!<br />
OLPAS MORAVIA, Ltd., also specialises in the reconstruction and renovation of narrow-gauge<br />
and normal-gauge vehicles. One can fi nd carriages and steam and diesel locomotives from<br />
Olpas on 760 mm gauge track belonging to transporters in the Czech Republic, Slovakia and<br />
Austria. Among the more technically diffi cult contracts have been the renovation of steam locomotives<br />
(for Club 760, Slezske Zemske Drahy and the Čierny Hrons Railway), historic trams (for<br />
the municipal transport companies in Košice and Opava) and, most recently, the renovation of<br />
Archduke Franz Ferdinand’s saloon carriage for the National Technical Museum.<br />
All renovations require close cooperation with experts in a variety of fi elds. Th e actual repair<br />
is preceded by an inspection of the vehicle, archival research and a search for parallels in<br />
other preserved carriages or locomotives from the same era or manufacturer. Th is is oft en<br />
followed by a search for almost-forgotten technologies, through which a historically faithful<br />
appearance can be achieved. When renovations are completed thanks to the cooperation of<br />
many specialists, the result is a restored historic rail vehicle <strong>–</strong> a unique witness of bygone<br />
times. Nothing remains but to say a magic fi nal word to all participating individuals and<br />
companies: THANK YOU!<br />
partners [21]
Odkaz minulých generací je náš závazek<br />
pro budoucnost<br />
Rozhovor s předsedou představenstva a generálním ředitelem<br />
spole<strong>č</strong>nosti CZ LOKO, a. s., Česká Třebová, Josefem Bártou<br />
CZ LOKO patří mezi nejvýznamnější <strong>č</strong>eské fi rmy podnikající<br />
v oboru výroby, modernizací a oprav železni<strong>č</strong>ních<br />
vozidel. Tato spole<strong>č</strong>nost si uvědomuje význam<br />
zachování historického odkazu a <strong>technického</strong> umu<br />
našich předků pro budoucí generace, a proto se zapojila<br />
do záchrany historických železni<strong>č</strong>ních vozidel ze<br />
sbírek <strong>Národního</strong> <strong>technického</strong> <strong>muzea</strong>.<br />
Můžete nám představit spole<strong>č</strong>nost CZ LOKO a říci něco o její historii a sou<strong>č</strong>asnosti?<br />
Přestože spole<strong>č</strong>nost CZ LOKO působí pod sou<strong>č</strong>asným názvem teprve od prosince 2006,<br />
její historie sahá až do roku 1849. Tehdy se v České Třebové za<strong>č</strong>aly poprvé opravovat<br />
železni<strong>č</strong>ní vozy a následně i parní lokomotivy. Tak jak se postupně technicky vyvíjela<br />
železni<strong>č</strong>ní vozidla, přeorientovala se naše fi rma na opravy motorových a následně i elektrických<br />
lokomotiv. V sou<strong>č</strong>asné době se věnujeme modernizacím a vyrábíme i vlastní<br />
lokomotivy.<br />
Seznamte nás s některými úspěchy Vaší spole<strong>č</strong>nosti.<br />
Nejvíce si ceníme výsledků, které jsme dosáhli ve výrobě nových motorových lokomotiv.<br />
Produkce drážních vozidel má v České republice dlouholetou a slavnou tradici. Vždyť první<br />
železni<strong>č</strong>ní vozidla se v Čechách za<strong>č</strong>ala vyrábět již koncem devatenáctého století. Bohužel<br />
koncem dvacátého století došlo k útlumu tohoto oboru. Nám se však v té době podařilo<br />
vyrobit první vlastní motorové lokomotivy, <strong>č</strong>ímž jsme zachovali jejich výrobu v ČR. Naše<br />
úspěchy dokládá Zlatá medaile brněnského MSV, kterou jsme získali za novou dvounápravovou<br />
lokomotivu řady 709-621.1, <strong>č</strong>i Výro<strong>č</strong>ní cena ACRI 2008 v kategorii „Kolejová vozidla<br />
pro železnici“ za asynchronní lokomotivu řady 719.7., udělená na berlínském veletrhu<br />
InnoTrans.<br />
[22] partneři<br />
The legacy of past generations is<br />
our commitment for the future<br />
An interview with chairman and CEO of CZ LOKO, Jsc.,<br />
Česká Třebová, Josef Bárta<br />
CZ LOKO is among the largest Czech companies operating<br />
in the fi eld of production, modernisation and<br />
repair of railway vehicles. The company is aware of<br />
the signifi cance of preserving the historic legacy<br />
and technical craftsmanship of our predecessors for<br />
future generations, and for this reason it has become<br />
involved in saving historic rail vehicles in the National<br />
Technical Museum’s collections.<br />
Can you introduce your company, CZ LOKO, and say something about its past and present?<br />
Despite the fact that CZ LOKO has only been operating under its current name since December<br />
2006, its history reaches all the way back to 1849. Th at’s when rail vehicles and later steam locomotives<br />
fi rst began to be repaired in Česká Třebová. So as rail vehicles have developed technically,<br />
our company has reorganised itself to focus on repairing motorised and later electric locomotives.<br />
At present, we are engaged in modernisations and we even produce our own locomotives.<br />
Can you present some of your company’s results?<br />
We most value the results we have achieved in the production of new motorised locomotives.<br />
Th e production of rail vehicles in the Czech Republic has a long and celebrated history. In fact,<br />
the fi rst rail vehicles began to be manufactured in Bohemia as early as the end of the 19th<br />
century. Unfortunately, this industry went into decline at the end of the 20th century, but it<br />
was at this time that we managed to produce our fi rst motorised locomotive and in so doing we<br />
have preserved their production in the Czech Republic. Our successes were corroborated by a<br />
Gold Medal at the Brno International Engineering Fair for our new series 709-621.1 two-axle<br />
locomotive and by the Annual Prize at ACRI 2008 in the category of “rail vehicles for railway”<br />
for the series 719.7 asynchronous locomotive, awarded at the Berlin InnoTrans trade fair.
Jak spolupracujete s Národním technickým muzeem?<br />
Naše spolupráce s NTM spo<strong>č</strong>ívá zejména v opravách historických vozidel, která má muzeum<br />
ve svých sbírkách. Opravili jsme například Ringhoff erův <strong>č</strong>tyřnápravový elektrický vůz<br />
EM 400.001 z roku 1903. Podíleli jsme se také na opravě pojezdu salonního vozu následníka<br />
trůnu Františka Ferdinanda d´Este.<br />
Má spole<strong>č</strong>nost CZ LOKO do budoucna nějaké zajímavé plány?<br />
Snažíme se navázat na výsledky, kterých jsme již ve výrobě a modernizaci drážních vozidel<br />
dosáhli. Naším cílem je vybudovat z CZ LOKO spole<strong>č</strong>nost, která bude zaujímat významné<br />
místo na železni<strong>č</strong>ním trhu. I proto neustále vyhledáváme další obchodní příležitosti a připravujeme<br />
nové technické projekty, se kterými se chceme uplatnit jak na stávajících, tak<br />
i nových zahrani<strong>č</strong>ních trzích, a úspěšně zde prezentovat <strong>č</strong>eské strojírenství. Vidíme v tom<br />
naplnění odkazu našich předků. Splnit tyto naše záměry by nám měla pomoci mladá, technicky<br />
zdatná generace. I z tohoto důvodu dlouhodobě spolupracujeme s vysokými školami.<br />
Ať se již jedná o pořádání pravidelných technických konferencí <strong>č</strong>i o ve spolupráci s Univerzitou<br />
Pardubice každoro<strong>č</strong>ně vyhlašovanou cenu pro nejúspěšnější studenty Dopravní fakulty<br />
Jana Pernera.<br />
Z historie spole<strong>č</strong>nosti CZ LOKO, a. s.<br />
1849<strong>–</strong>1867 Vznik železni<strong>č</strong>ních dílen v České Třebové a zahájení oprav<br />
parních lokomotiv<br />
1966<strong>–</strong>1972 Přechod z oprav parních lokomotiv na opravy motorových lokomotiv<br />
1987<strong>–</strong>1988 Zahájení oprav elektrických lokomotiv<br />
1992<strong>–</strong>1997 Vznik HOLDINGU ČMKS a zahájení komplexních modernizací lokomotiv<br />
2001<strong>–</strong>2003 Obnovení výroby motorových lokomotiv v ČR<br />
2006<strong>–</strong>2007 Změna názvu a registrace obchodní zna<strong>č</strong>ky CZ LOKO<br />
The history of CZ LOKO, Jsc.<br />
1849<strong>–</strong>1867 Establishment of workshops in Česká Třebová and launch of steam<br />
locomotive repairs<br />
1966<strong>–</strong>1972 Transition from steam locomotive repairs to motorised locomotive repairs<br />
1987<strong>–</strong>1988 Launch of electric locomotive repairs<br />
1992<strong>–</strong>1997 Establishment of HOLDING ČMKS and launch of comprehensive<br />
locomotive modernisation<br />
2001<strong>–</strong>2003 Renewal of motorised locomotive production in the Czech Republic<br />
2006<strong>–</strong>2007 Change of name and registration of the brand name CZ LOKO<br />
How do you cooperate with the National Technical Museum?<br />
Our cooperation with the NTM involves mainly repairs to the historic carriages that the<br />
museum has in its collections. For example, we repaired Ringhoff er’s EM 400.001 four-axle<br />
electric carriage dating from 1903. We also took part in the repair of the undercarriage of<br />
Archduke Franz Ferdinand’s saloon carriage.<br />
What are CZ LOKO’s plans for the future?<br />
We are trying to follow up on the results which we have achieved in the production and<br />
modernisation of rail vehicles. Our goal is to build CZ LOKO into a company that will occupy<br />
an important position on the railway market. Th is is another reason why we are constantly<br />
looking for new business opportunities and are preparing new technical projects for<br />
our current markets as well as new foreign ones and successfully present Czech engineering.<br />
In doing this, we are carrying on the legacy of our predecessors. A young, technically savvy<br />
generation should help us meet these goals, and this is one reason for our long-term cooperation<br />
with universities. Th is involves organising regular technical conferences and cooperation<br />
with the University of Pardubice on an annual prize for the most successful students<br />
of the Jan Perner Transport Faculty.<br />
partners [23]
Padesát let sloužit cestujícím je zavazující<br />
„V dnešní uspěchané době, která žádá rychlé reakce na potřeby zákazníků,<br />
jsou uplynulé roky výhodou. Jsou zásobárnou zkušeností i nevyužitých nápadů,<br />
můžeme <strong>č</strong>erpat z bohaté fi remní tradice. Ta byla, je i bude založena na snaze<br />
maximálně vyhovět našim zákazníkům, aby jejich cesta byla příjemnější<br />
a pohodlnější. Padesát let existence naší fi rmy je též dokladem, že svoji práci<br />
děláme dlouho a úspěšně.<br />
Děkuji všem, kteří se zasloužili o to, že jsme mohli oslavit kulaté výro<strong>č</strong>í,<br />
zaměstnancům spole<strong>č</strong>nosti, obchodním partnerům, ale hlavně Vám <strong>–</strong> našim<br />
zákazníkům.“<br />
Bohumír Bárta, generální ředitel <strong>–</strong> JLV, a. s.<br />
Spole<strong>č</strong>nost JLV, a. s., za léta svého působení na „kolejích“ prošla dynamickým vývojem a dnes je<br />
důležitou cateringovou fi rmou moderního typu s působností jak v ČR, tak v zahrani<strong>č</strong>í. Jednotlivé<br />
<strong>č</strong>innosti se rozšířily a vznikly nové dceřiné spole<strong>č</strong>nosti.<br />
Hlavním předmětem podnikání JLV, a. s., je zajištění kompletního servisu jak v kolejovém, tak<br />
stacionárním gastronomickém provozu. Spole<strong>č</strong>nost je jako jediná tuzemská cateringová spole<strong>č</strong>nost<br />
působící na <strong>č</strong>eských železni<strong>č</strong>ních dopravních cestách <strong>č</strong>lenem IRCG (International Rail Catering<br />
Group). Je držitelem certifi kátů ISO 9001:2001, HACCP a Th e Most Innovative Caterer IRCG.<br />
Prostřednictvím dceřiné spole<strong>č</strong>nosti JP Servis, a. s., provozuje síť obchodních středisek PONT<br />
a realizuje koncepty FORNETTI CAFFÉ <strong>–</strong> káva na cestu, FORNETTI CENTRO a BIO POINT.<br />
Další dceřinou spole<strong>č</strong>ností je BK Team, a. s., která je provozovatelem sítě rychlého ob<strong>č</strong>erstvení<br />
BURGER KING®, kde se JLV, a .s., stala jedním z prvních držitelů franšízy pro ČR.<br />
Zajímavými projekty jsou také např. výroba balených baget DUNDEE, bagetérie PAPPATA takeaway<br />
v nové odbavovací hale autobusového nádraží Praha Florenc, DEPO café & bar v hale hlavního<br />
nádraží v Brně a MOMENTO Fast Restaurant Concept v sídle JLV, a. s.<br />
K 1. lednu 2010 akciová spole<strong>č</strong>nost Jídelní a lůžkové vozy změnila svůj název na JLV, a. s., <strong>č</strong>ímž<br />
dala ofi ciální platformu oblíbené a <strong>č</strong>asto používané zkratce JLV. Nový název tak lépe koresponduje<br />
s grafi ckým pojetím loga fi rmy a dynamikou doby.<br />
Pevně věříme, že cesty s námi pro Vás budou příjemným zážitkem i v dalších letech, neboť „S NÁMI<br />
CESTA CHUTNÁ“.<br />
Více informací o našich aktivitách, akcích a suvenýrech naleznete na www.jlv.cz.<br />
[24] partneři<br />
1. 2.<br />
1. Strohá elegance moderní koncepce v bistro vozech jednotek<br />
Pendolino je v kontrastu s noblesou 30. let 20. století; 2. Bohumír<br />
Bárta, generální ředitel, JLV, a. s.; 3. Interiér vozu vyrobeného<br />
v SSSR a „kypjatok“ připravovaný v ruském samovaru v lůžkových<br />
vozech v 60. letech minulého století.<br />
3.<br />
1. The austere elegance of modern design in Pendolino buff et cars<br />
contrasts with the noblesse of the 1930s; 2. General Manager,<br />
JLV, Jsc. (Dining and Sleeping Cars, Jsc.); 3. The interior of a<br />
Soviet-made car and a Russian samovar <strong>–</strong> this was a typical scene<br />
in sleeping cars going to the Soviet Union in the 1960s.
1.<br />
3.<br />
1. Rodinná pohoda v lůžkovém voze WLABmz; 2. JLV catering <strong>–</strong><br />
bankety na nejvyšší úrovni: vládní salonek Praha hl. n. a restaurace<br />
Secese Brno; 3. Minibarový prodej na místo zajišťuje maximální<br />
pohodlí cestujících v obou vozových třídách vlaků Pendolino.<br />
2.<br />
1. Family comfort in the WLABmz sleeping car; 2. JLV catering<br />
<strong>–</strong> top-notch banquets: the VIP lounge at Prague Main railway<br />
station and Secese restaurant Brno; 3. Minibar sales cater for maximum<br />
comfort of passengers in both classes of the Pendolino trains.<br />
Fifty years of serving passengers<br />
is a commitment<br />
“In the rush of the modern world requiring quick attention to customer needs,<br />
the years past are an advantage <strong>–</strong> a repository of experience and ideas. We can<br />
draw on a rich company tradition which has been, is and will continue to be<br />
based on an eff ort to maximally accommodate our customers in order to make<br />
their journey more pleasant and more comfortable. Our company’s fi fty years<br />
of existence is also proof that we’ve been doing our work successfully and for<br />
a long time. I would like to thank all those who have made it possible for us to<br />
celebrate our 50th anniversary <strong>–</strong> company employees, business partners and<br />
especially you, our customers.”<br />
Bohumír Bárta, CEO <strong>–</strong> JLV, Jsc.<br />
During its years of service “on the rails”, JLV, Jsc. has undergone dynamic development and today is<br />
a major modern catering company active in the Czech Republic and abroad. Our individual activities<br />
have expanded and new subsidiaries have been established.<br />
Th e main area of JLV’s business is providing comprehensive service for onboard as well as stationary<br />
gastronomic operations. Th e company is the only domestic catering company active on Czech<br />
railway lines which is a member of the IRCG (International Rail Catering Group). It holds the certifi<br />
cates ISO 9001:2001, HACCP and Th e Most Innovative Caterer IRCG.<br />
Th rough its subsidiary, JP Servis, Jsc., it operates the PONT network of convenience stores and realises<br />
the concepts of FORNETTI CAFFÉ <strong>–</strong> coff ee for the journey, FORNETTI CENTRO and BIO<br />
POINT. Another subsidiary is BK Team, Jsc., which operates the BURGER KING® chain of fast food<br />
restaurants from among JLV was one of the fi rst franchisee in the Czech Republic.<br />
Th e company’s other interesting projects include the production of DUNDEE wrapped baguettes, the<br />
PAPPATA take-away baguetterie in the new departure hall of Prague’s Florenc bus station, the DEPO<br />
café & bar at Brno Main Station and the MOMENTO Fast Restaurant Concept at JLV’s headquarters.<br />
As of 1 January 2010, JLV, Jsc. changed its mane to JLV, Jsc., and in so doing provided an offi cial<br />
platform for the favourite and frequently used abbreviation JLV. Th e new name also better refl ects<br />
the graphic design of the company’s logo and the dynamic nature of the times.<br />
We fi rmly believe that travelling with us will be a pleasant experience for you even in the years to<br />
come, because “THE JOURNEY TASTES BETTER WITH US”. You can fi nd more information<br />
about our activities, events and souvenirs at www.jlv.cz.<br />
partners [25]
1. Servis Splendid je vyráběn od roku 1911 dodnes; 2. Originální karafa Moser z roku 1925, která se<br />
zachovala ve sbírce NTM jako původní výbava salonního vozu.<br />
Sklárna Moser navazuje na nejlepší tradice <strong>č</strong>eského sklářství. Ve světovém měřítku<br />
reprezentuje vrchol řemeslné rukodělné výroby v oblasti nápojového a dekorativního<br />
skla. Sklo Moser je synonymem trvalého hledání dokonalosti. Zpracování bezolovnatého<br />
křišťálu, dokonalé ru<strong>č</strong>ní broušení, rytí, malování zlatem a platinou přinesly<br />
celou řadu ocenění na světových výstavách. Špi<strong>č</strong>ková kvalita a nad<strong>č</strong>asovost jsou hodnoty,<br />
které překonávají všechny umělecké směry a módní trendy. Výrobky vynikající svou <strong>č</strong>istotou,<br />
brilancí, elegancí a klasickými proporcemi se staly honosným majetkem královských<br />
rodů, prezidentů a jiných významných osobností na celém světě. Díky této tradici je sklo<br />
Moser dodnes oprávněně ozna<strong>č</strong>ováno jako „sklo králů“. Anglický král Eduard VII., norský<br />
král Haakon VII., anglická královna Alžběta II., španělský král Alfons XIII., <strong>č</strong>eskoslovenský<br />
prezident Tomáš Garrigue Masaryk, papež Pius XI., perský šáh a mnoho dalších<br />
podlehlo kouzlu luxusních nápojových souprav a dekorativního skla Moser.<br />
Sklárna dodávala také Ministerstvu zahrani<strong>č</strong>í za 1. republiky a vybavila mimo jiné i salonní<br />
vůz, který používal Dr. Edvard Beneš. Spole<strong>č</strong>nost pokra<strong>č</strong>uje v tradici a pro reprezenta<strong>č</strong>ní<br />
ú<strong>č</strong>ely věnovala své sklo Splendid i pro vůz Ferdinanda d‘Este, který odjel na výstavu do<br />
holandského Utrechtu.<br />
[26] partneři<br />
1. 2.<br />
1. The Splendid set has been in production from 1911 to the present.; 2. Original Moser carafe dating from<br />
1925, which was preserved in the NTM’s collection as part of the saloon carriage’s original amenities.<br />
The Moser glassworks is built on the best traditions of Czech glassmaking. On a world<br />
scale, it represents the pinnacle of hand-made artisan production in the area of beverage<br />
and decorative glassware. Moser glass is a synonym for the perpetual search for perfection.<br />
Working with lead-free crystal, perfect hand grinding, engraving, and painting with gold<br />
and platinum have yielded a series of awards at world exhibitions. Top quality and timelessness<br />
are values which surpass all artistic movements and fashion trends. Th ese products <strong>–</strong> outstanding<br />
in their clean, brilliant elegance and classic proportions <strong>–</strong> soon became the proud property<br />
of royal families, presidents and other distinguished personages all over the world. To this day,<br />
Moser glass is rightly called the “glass of kings” thanks to this tradition. British King Edward<br />
VII, Norwegian King Haakon VII, British Queen Elizabeth II, Spanish King Alfonso XIII,<br />
Czechoslovak President Tomáš Garrigue Masaryk, Pope Pius XI, the Persian Shah and many<br />
others have succumbed to the magic of Moser luxury beverage sets and decorative glass.<br />
Th e glassworks also supplied the Foreign Ministry during the First Czechoslovak Republic,<br />
including the saloon carriage used by Edvard Beneš. Th e company is continuing in this<br />
tradition and has supplied its Splendid glass for representative purposes in the carriage of<br />
Archduke Franz Ferdinand, which has departed for an exhibition in Utrecht.
O zrod sklárny se zasloužil Ludwig Moser (1833<strong>–</strong>1916), tvořivý a talentovaný rytec, který<br />
roku 1857 založil v lázeňském městě Karlovy Vary fi rmu nesoucí jeho jméno. Specializací na<br />
foukané, broušené, ryté a malované sklo si v průběhu mnoha desetiletí vydobyl pevné místo<br />
mezi světovými výrobci skla té nejvyšší kvality.<br />
Výjime<strong>č</strong>ná umělecká díla vyžadují vybranou mezinárodní prodejní síť. První zna<strong>č</strong>ková prodejna<br />
Moser byla otevřena v centru Prahy již v roce 1925. Od té doby spole<strong>č</strong>nost rozšířila<br />
prodejny v České republice do Karlových Varů, Českého Krumlova a Brna. S tvorbou moserovských<br />
sklářů se můžete setkat také na mnoha místech Evropy, Severní a Jižní Ameriky,<br />
Asie a Austrálie. Moser představuje své tradi<strong>č</strong>ní i nové kolekce na nejvýznamnějších světových<br />
výstavách.<br />
Přesvěd<strong>č</strong>te se o špi<strong>č</strong>kové kvalitě, nad<strong>č</strong>asovém designu a trvalé hodnotě výrobků zna<strong>č</strong>ky<br />
Moser. Profesionální tým Vám ochotně poradí s výběrem z bohatého sortimentu a zajistí<br />
kompletní servis k Vaší plné spokojenosti.<br />
Prodejny Moser v České republice<br />
Praha<br />
Staroměstské náměstí 603/15<br />
110 00 Praha 1<br />
Tel: +420 221 890 891<br />
Fax: +420 224 214 314<br />
E-mail: pha-star@moser-glass.com<br />
Po<strong>–</strong>Pá: 10<strong>–</strong>20, So<strong>–</strong>Ne: 10<strong>–</strong>19<br />
Prodejny v Karlových Varech<br />
Kpt. Jaroše 46/19, 360 06 Karlovy Vary<br />
Tel: +420 353 416 136<br />
Fax: +420 353 449 619<br />
E-mail: kv-dvory@moser-glass.com<br />
Po<strong>–</strong>Pá: 8<strong>–</strong>17.30, So: 9<strong>–</strong>15<br />
Tržiště 7, 360 01 Karlovy Vary<br />
Tel: +420 353 235 303<br />
Fax: +420 353 226 201<br />
E-mail: kv-trziste@moser-glass.com<br />
Po<strong>–</strong>Pá: 10<strong>–</strong>19, So<strong>–</strong>Ne: 10<strong>–</strong>18<br />
Návštěvnické centrum Moser <strong>–</strong>exkurze<br />
do sklářské hutě, muzeum, prodejna<br />
Kpt. Jaroše 46/19, 360 06 Karlovy Vary<br />
Tel: +420 353 416 112,<br />
fax: +420 353 449 619<br />
E-mail: museum@moser-glass.com<br />
Po<strong>–</strong>Ne: 9<strong>–</strong>17<br />
Prohlídka hutě na základě rezervace<br />
Po<strong>–</strong>Ne: 9<strong>–</strong>14.30<br />
Zákaznický servis:<br />
Tel.: +420 353 416 242, 800 166 737<br />
Fax: +420 353 449 619<br />
E-mail: customerservice@moser-<br />
-glass.com<br />
www.moser-glass.com<br />
Th e glassworks came into being thanks to Ludwig Moser (1833<strong>–</strong>1916), a creative and talented<br />
engraver who in the spa town of Karlovy Vary in 1857 founded the company bearing his<br />
name. Th rough its specialisation in blown, ground, engraved and painted glass, it has earned<br />
a fi rm position over many decades among the world’s producers of the highest quality glass.<br />
Exceptional artistic works require a distinguished international sales network. Th e fi rst<br />
Moser shop was opened in the centre of Prague in 1925. Since then, the company has expanded<br />
its stores in the Czech Republic to Karlovy Vary, Český Krumlov and Brno. You<br />
may also encounter the works of Moser’s glassmakers at locations across Europe, North and<br />
South America, Asia and Australia. Moser presents its new and traditional collections at the<br />
most distinguished world exhibitions.<br />
Come and experience the top quality, timeless design and permanent value of Moser products<br />
for yourself. Our professional team is happy to assist you with your selection from a rich<br />
assortment and will provide complete service to your full satisfaction.<br />
Moser stores in the Czech Republic<br />
Prague<br />
Staroměstské náměstí 603/15<br />
110 00 Praha 1<br />
Tel: +420 221 890 891<br />
Fax: +420 224 214 314<br />
E-mail: pha-star@moser-glass.com<br />
Mon<strong>–</strong>Fri: 10<strong>–</strong>20, Sat<strong>–</strong>Sun: 10<strong>–</strong>19<br />
Stores in Karlovy Vary<br />
Kpt. Jaroše 46/19, 360 06 Karlovy Vary<br />
Tel: +420 353 416 136<br />
Fax: +420 353 449 619<br />
E-mail: kv-dvory@moser-glass.com<br />
Mon<strong>–</strong>Fri: 8<strong>–</strong>17.30, Sat: 9<strong>–</strong>15<br />
Tržiště 7, 360 01 Karlovy Vary<br />
Tel: +420 353 235 303<br />
fax: +420 353 226 201<br />
E-mail: kv-trziste@moser-glass.com<br />
Mon<strong>–</strong>Fri: 10<strong>–</strong>19, Sat<strong>–</strong>Sun: 10<strong>–</strong>18<br />
Visit the Moser Visitors Centre <strong>–</strong> tours<br />
of glassworks, museum, store<br />
Kpt. Jaroše 46/19, 360 06 Karlovy Vary<br />
Tel: +420 353 416 112<br />
Fax: +420 353 449 619<br />
E-mail: museum@moser-glass.com<br />
Mon<strong>–</strong>Sun: 9<strong>–</strong>17<br />
Glassworks tours by reservation<br />
Mon<strong>–</strong>Sun: 9<strong>–</strong>14.30<br />
Customer service:<br />
Tel.: +420 353 416 242, 800 166 737<br />
Fax: +420 353 449 619<br />
E-mail: customerservice@moser-<br />
-glass.com<br />
www.moser-glass.com<br />
partners [27]
Na za<strong>č</strong>átku snah o založení Nadace Okřídlené kolo stála<br />
v roce 2002 pracovní skupina vedená Miroslavem Kapounem,<br />
která si dala za cíl pomáhat při záchraně a obnově<br />
parních lokomotiv. Ke spolupráci byl přizván Mgr. Josef<br />
Tome<strong>č</strong>ek a po dvouletém snažení byla ustavena a u Krajského<br />
soudu v Ostravě dne 26. dubna 2004 zapsána<br />
NADACE OKŘÍDLENÉ KOLO. U jejího zrodu stálo<br />
i Národní technické muzeum, České dráhy, a. s., a Správa<br />
železni<strong>č</strong>ní dopravní cesty, s. o.<br />
Jako první se nadaci podařilo v roce 2005 opatřit fi nance<br />
na opravu unikátního parního motorového vozu M 124.001<br />
„KOMAREK“, který je ve sbírkách NTM. Nadace také podporuje<br />
železni<strong>č</strong>ní dopravu obecně a pomáhá při záchraně<br />
a obnově kulturního dědictví <strong>č</strong>eských drah. V roce 2006<br />
byla například i díky jejím aktivitám postavena Přerovská<br />
miniželeznice.<br />
V sou<strong>č</strong>asné době iniciuje zprovoznění parní lokomotivy<br />
314.303 z roku 1898, opravu historických osobních vozů<br />
a výstavbu Železni<strong>č</strong>ního <strong>muzea</strong> v Olomouci. Finan<strong>č</strong>ně<br />
podpořila restaurování salonního vozu Františka Ferdinanda<br />
d‘Este a podílela se i na jízdě zvláštního vlaku<br />
z Prahy do Londýna na po<strong>č</strong>est 100. narozenin sira<br />
Nicolase Wintona.<br />
Nadace Okřídlené kolo tímto děkuje partnerům a sponzorům<br />
za podporu a těší se na další spole<strong>č</strong>né projekty<br />
vedoucí k záchraně kolejových vozidel a prezentaci naší<br />
železni<strong>č</strong>ní historie.<br />
Pár slov o Nadaci Okřídlené kolo<br />
A few words about the Winged Wheel Foundation<br />
Nadace Okřídlené kolo (Winged Wheel Foundation) got its<br />
start in 2002 as a working group led by Miroslav Kapoun<br />
which set as its goal to assist in saving and restoring steam<br />
locomotives. Josef Tome<strong>č</strong>ek was invited to collaborate and,<br />
aft er two years of trying, NADACE OKŘÍDLENÉ KOLO<br />
was established and registered on 26 April 2004 at the Regional<br />
Court in Ostrava. Th e National Technical Museum,<br />
Czech Railways and the Rail Infrastructure Administration<br />
stood at the Foundation’s birth.<br />
As its fi rst project, the Foundation succeeded in 2005 in<br />
obtaining funding to repair the unique M 124.001 “KOM-<br />
AREK” motorised steam carriage, which is in the NTM’s<br />
collection. Th e Foundation also supports rail transport<br />
generally and assists in saving and restoring the cultural<br />
heritage of Czech railroads. In 2006, for example, the<br />
Přerov Miniature Railroad was built thanks in part to the<br />
Foundation’s activities.<br />
At present, the Foundation is initiating the return to service<br />
of steam locomotive 314.303, dating from 1898, the<br />
repair of historic passenger carriages and the construction<br />
of the Railway Museum in Olomouc. It provided fi nancial<br />
support for the restoration of Archduke Franz Ferdinand’s<br />
saloon carriage and also participated in the journey of a<br />
special train from Prague to London in honour of Sir Nicholas<br />
Winton’s 100th birthday.<br />
Nadace Okřídlené kolo would like to thank its partners<br />
and sponsors for their support and looks forward to future<br />
joint projects to save railway vehicles and to present our<br />
railway history.<br />
<strong>Reburber</strong>, Zpravodaj <strong>Národního</strong> <strong>technického</strong> <strong>muzea</strong>, 5/2010. Vychází 2 x ro<strong>č</strong>ně, vydáno v Praze 18. 5. 2010. Registrace MK ČR pod <strong>č</strong>íslem MK ČR E 17879<br />
Vydává: Národní technické muzeum, Kostelní 42, 170 78 Praha 7, IČ: 00023299, www.ntm.cz. Redakce: Mgr. Alice Třísková, tel.: 220 399 253, E-mail: alice.triskova@ntm.cz<br />
Anglický překlad: Evan W. Mellander Grafi cká úprava: grafi cké studio Artedit, www.artedit.cz<br />
[28] partneři
Veřejná sbírka na opravu<br />
parní lokomotivy 464.202<br />
Nadace Okřídlené kolo vyhlásila veřejnou sbírku, jejíž výtěžek bude použit na opravu<br />
a znovuzprovoznění lokomotivy 464.202, přezdívané Rosni<strong>č</strong>ka, která je sou<strong>č</strong>ástí sbírek<br />
Železni<strong>č</strong>ního <strong>muzea</strong> NTM. Sbírka probíhá až do 31. prosince 2011 a přispívat je možno na<br />
zvláštní bankovní ú<strong>č</strong>et <strong>č</strong>íslo 215592525/0300, zřízený u ČSOB Přerov.<br />
Public collection for the repair of steam<br />
locomotive 464.202<br />
The Winged Wheel Foundation has announced a public collection, the proceeds of which<br />
will be used for the repair and return to operational service of locomotive 464.202, nicknamed<br />
Rosni<strong>č</strong>ka, which is part of the collections of the NTM’s Railway Museum. The collection<br />
will run through 31 December 2011 and donations can be made to special bank<br />
account number 215592525/0300 at ČSOB in Přerov.