Document PDF - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Document PDF - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Document PDF - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Erfolgreiche ePaper selbst erstellen
Machen Sie aus Ihren PDF Publikationen ein blätterbares Flipbook mit unserer einzigartigen Google optimierten e-Paper Software.
Ele sunt reprezentate în primul rând prin două vârfuri de săgeţi <strong>din</strong> bronz, un vârf de lance<br />
de fi er şi printr-o plăcuţă de fi er de la o lorica squamata.<br />
Vârful de săgeată nr. 1 (Pl. 4.1) cu dulia exterioară a fost confecţionat <strong>din</strong> bronz. Este<br />
înzestrat cu trei aripioare şi lungimea de 2,8 cm, <strong>din</strong> care lungimea duliei constituia 0,9 cm.<br />
Dulia avea forma rotundă în plan cu diametrul de 0,3 cm, iar pe dulie a fost atestat un orifi ciu<br />
de forma ovală cu diametrele de circa 0,2-0,3 cm.<br />
Vârful de săgeată nr. 2 (Pl. 4.2) cu dulia exterioară a fost confecţionat <strong>din</strong> bronz. Este<br />
înzestrat cu trei aripioare şi lungimea de 2,9 cm, <strong>din</strong> care lungimea duliei constituia 1,0 cm.<br />
Dulia avea forma rotundă în plan cu diametrul de 0,3 cm, iar pe dulie a fost atestat un orifi ciu<br />
de forma ovală cu diametrele de circa 0,2-0,3 cm.<br />
Vârful de lance (Pl. 4.3) a fost confecţionat <strong>din</strong>tr-o placă triunghiulară de fi er, având forma<br />
alungită cu vârful romboidal în secţiune şi un tub de înmănuşate la alt capăt, obţinut prin îndoirea<br />
laturilor plăcii de fi er. Lungimea piesei este de 7 cm, lungimea părţii romboidale de 3 cm,<br />
diametrul la bază tubului de 1,4 cm. Asemănător ca formă, dar de proporţii puţin mai mari este<br />
vârful de lance de la Stânceşti 2 . Tipul a fost înregistrat şi în săpăturile de la Buneşti Avereşti 3<br />
şi în aşezarea de la Botoşana 4 . În clasifi carea propusă de T. Arnăut, piesele sunt încadrate în<br />
tipul II 5 . Cele repertoriate de I. Prochnenko şi descoperite la Mala Kopanja sunt înregistrate<br />
în tipul III 6 . Foarte apropiate ca tip sunt şi vârfurile de lance descoperite pe aşezarea civilă a<br />
castrului mare de la Porolissum 7 sau cele de la Răcari 8 <strong>din</strong> epoca romană.<br />
Piesele înregistrate au fost lucrate <strong>din</strong> bronz, încadrându-se în categoria cunoscută drept<br />
„scitică”. Ele fac parte <strong>din</strong> tipul celor cu trei aripioare. Acest tip de săgeată este bine cunoscut<br />
la un număr mare de monumente arheologice <strong>din</strong> sec. IV-III a. Chr. la est de Carpaţi 9 .<br />
Plăcuţa de la lorica squamata (Pl. 4.4) a fost confecţionată <strong>din</strong> fi er, are forma trapezoidală<br />
cu baza mică uşor rotunjită, lungimea bazelor de 5 cm şi 5,6 cm. Sub baza mare sunt prezente<br />
două orifi cii de formă ovală cu diametrele variind între 0,4-0,7 cm. Grosimea ei variază între<br />
0,2-0,4 cm. Piesa este asemănătoare celor descoperite la aşezarea fortifi cată Saharna Mare<br />
(raionul Rezina) 10 . Odată cu extinderea civilizaţiei romane spre Dunăre, numărul de descoperiri<br />
de acest tip creşte, fapt care a permis acceptarea afi rmaţiei lui Tacit despre aristocraţii sarmaţi<br />
echipaţi cu astfel de armament sau apariţia ipotezei privind adoptarea de către geto-daci<br />
a platoşei de tip lorica squamata sub infl uenţa romană 11 . Descoperirile de la Saharna şi Buţeni,<br />
completate cu cele de la răsărit de Nistru denotă existenţa largă în mediul barbar a acestui<br />
tip de armament defensiv cu mult înaintea apariţiei romanilor în regiunea nord-vest – pontică.<br />
Descoperirea prin periegheză a armelor în aşezările nefortifi cate <strong>din</strong> sec. IV-III a. Chr.<br />
confi rmă încă o dată caracterul războinic al populaţiei traco-gete <strong>din</strong> regiune, fapt care vine în<br />
concordanţă cu sursele narative <strong>din</strong> epoca antică (Pl. 4.5).<br />
În continuarea acestei categorii vine şi fragmentul unei lame de cuţit de fi er de dimensiuni<br />
mici, de la care s-au păstrat circa 3 cm, inclusiv o parte <strong>din</strong> pedunculul mânerului. Cuţitul<br />
aparţine tipului al treilea după clasifi carea efectuată de T. Arnăut şi cunoscut în mai multe<br />
aşezări <strong>din</strong> sec. V-III a. Chr. 12 (Pl. 5.1).<br />
2<br />
FLORESCU, RAŢĂ 1969, 9-20; FLORESCU, FLORESCU 2005, 80.<br />
3<br />
BAZARCIUC 1983, 255, fi g. 4/7.<br />
4<br />
TEODOR 1988, fi g. 3/3.<br />
5<br />
ARNĂUT 2003, 119.<br />
6<br />
PROCHNENKO 2002, p. 166, p. 184.<br />
7<br />
TAMBA 2008, p. 116.<br />
8<br />
BONDOC, Gudea 2009, p. 134, 422-423.<br />
9<br />
ARNĂUT 2003, p. 204, p. 199, p. 390-391.<br />
10<br />
NICULIŢĂ, ZANOCI, ARNĂUT 2008.<br />
11<br />
ČERNENKO 1968, p. 144-148; ROSETTI 1959. p. 796, fi g. 5/12.<br />
12<br />
ARNĂUT 2003, 112.<br />
– 86 –