Document PDF - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Document PDF - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Document PDF - Asociatia Tinerilor Istorici din Moldova
Erfolgreiche ePaper selbst erstellen
Machen Sie aus Ihren PDF Publikationen ein blätterbares Flipbook mit unserer einzigartigen Google optimierten e-Paper Software.
REZUMAT<br />
CÂTEVA OBSERVAŢII CU PRIVIRE LA VASELE DE ORIGINE<br />
PROVINCIAL-ROMANĂ DIN MORMÂNTUL DE INHUMAŢIE<br />
DE LA OLĂNEŞTI, REPUBLICA MOLDOVA<br />
Subiectul studiului de faţă îl reprezintă vasele de producţie provincial-romană <strong>din</strong> mormântul<br />
de inhumaţie de lângă satul Olăneşti <strong>din</strong> R. <strong>Moldova</strong>. Mormântul a fost descoperit şi<br />
investigat prin săpături în anul 1960. În afară publicaţiei iniţiale <strong>din</strong> anul 1962, mormântul şi<br />
inventarul lui au mai fost prezentate desfăşurat de S. Kurčatov şi V. Bubulici, care la patruzeci<br />
de ani de la descoperire au revăzut complexul descoperirilor <strong>din</strong> mormânt, aducând o serie<br />
întreagă de completări şi îmbunătăţiri faţă de prima publicaţie. Inventarul mormântului de la<br />
Olăneşti conţine o serie întreagă de obiecte de ofrandă, piese de port, armament şi harnaşament.<br />
În articol au fost discutate patru vase de producţie provincial-romană, <strong>din</strong> care trei sunt<br />
executate <strong>din</strong> bronz şi unul <strong>din</strong> lut.<br />
Vasele de bronz reprezintă o categorie de descoperiri relativ răspândită în Barbaricumul<br />
european <strong>din</strong> primele secole ale erei creştine. Printre acestea se numără un lighean mare<br />
de tip Eggers 100, o strecurătoare de tip Eggers 160, precum şi un ulcior cu gura trilobată de<br />
forma apropiată de Eggers 128.<br />
Interes deosebit reprezintă strecurătoarea. Corpul vasului analizat este emisferic, atinge<br />
înălţimea de 9 cm şi posedă o buză evazată cu diametrul de circa 17 cm. Orifi ciile strecurătorii<br />
sunt aranjate pe fundul vasului, sub forma unei rozete cu 35 de petale şi un câmp median fără<br />
decor. Pe pereţii laterali, aceste orifi cii nu reprezintă vreo schema clară de amplasare. Strecurătoarea<br />
are mâner plat, cu capătul uşor rotunjit. Aproximativ spre mijloc, acesta este prevăzut<br />
pe fi ecare latură cu câte o excrescenţă, care sunt orientate cu vârful spre corpul strecurătorii.<br />
În publicaţia lui V.V. Kropotkin, mânerul strecurătorii este amintit ca fi ind confecţionat <strong>din</strong> fi er,<br />
precizare ce nu corespunde adevărului. La suprafaţa piesei se observă urme de oxid de fi er,<br />
dar mânerul este confecţionat, cu siguranţă, <strong>din</strong> bronz.<br />
După cum a fost arătat deja în literatura de specialitate, strecurătoarea de la Olăneşti poate<br />
fi atribuită grupului de vase de tip „Eggers 160”. Această formă de vase de bronz apare atât<br />
drept „Schöpfkelle” (polonic de dimensiuni mari), cât şi drept strecurătoare, adică „Schöpkelle”,<br />
cu pereţii şi fundul găuriţi. În mediul provincial-roman ambele forme de vas apar deseori în<br />
combinaţie, fi ind folosite la masă pentru fi ltrarea şi distribuirea băuturilor. Din punct de vedere<br />
cronologic, combinaţia de vase „Eggers 160” se constituie în secolul I p.Chr. Conform investigaţiilor<br />
lui R. Petrovszky, către mijlocul secolului 2 p.Chr. această pereche de vase „migrează”<br />
în rândurile veselei de bucătărie, unde ele încep să fi e folosite la pregătirea bucatelor. Strecurătoarea<br />
de la Olăneşti a ajuns în mormânt probabil la începutul secolului 2 p.Chr., făcând<br />
parte în Barbaricum, ca şi în mediul provincial-roman, <strong>din</strong>tr-o combinaţie de vase de băut.<br />
Interes deosebit trezeşte stampila meşterului sau a atelierului, unde a fost confecţionată<br />
strecurătoarea. Ea are formă rectangulară şi a fost aplicată cu laturile lungi paralel axei mânerului,<br />
între cele două excrescenţe de la mijlocul mânerului. Este de menţionat faptul că pe<br />
jumătatea superioară, ştampila a fost aplicată mai adânc decât pe cealaltă, adică în partea<br />
de sus literele ştampilei sunt mai clar pronunţate. Lectura iniţială a ştampilei a fost propusă la<br />
timpul său de B. Grakov. Fără a mai fi verifi cată ulterior de nimeni, ea a intrat in literatura de<br />
specialitate sub forma de „BRISAC()”. La re-examinarea ştampilei am reuşit desluşirea a cel<br />
puţin şapte litere: prima literă reprezintă, după părerea mea, nu un „B”, aşa cum s-a crezut<br />
anterior, ci o ligatură între literele „A” şi „P”. Cele trei litere următoare sunt: „R”, „I” şi „S”. Între<br />
„I” şi „S” am putea presupune existenţa unui punct median. Urmează probabil un „A” şi un „C”.<br />
– 68 –