You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
alkoholen. Men Venja forstår at<br />
komme omkring i litt<strong>er</strong>aturens <strong>og</strong><br />
v<strong>er</strong>denshistoriens kringelkr<strong>og</strong>e,<br />
lige som han und<strong>er</strong>vejs konv<strong>er</strong>s<strong>er</strong><strong>er</strong><br />
med h<strong>er</strong>rens engle (d<strong>er</strong> nærmest<br />
fung<strong>er</strong><strong>er</strong> som buttede ornamentale<br />
barokengle på <strong>det</strong> spinkle<br />
plot).<br />
»Moskva-Petusjki« kaldes som<br />
G<strong>og</strong>ols »Døde Sjæle« et poem. Og<br />
på samme vis som G<strong>og</strong>ols mest<strong>er</strong>værk<br />
<strong>er</strong> blevet <strong>det</strong>, kan man læse<br />
J<strong>er</strong>ofejevs poem som en kommentar<br />
om en trøstesløs samtid, om<br />
und<strong>er</strong>trykkelse af åndelighed, følsomhed<br />
<strong>og</strong> kultur i en v<strong>er</strong>den, hvor<br />
vodka kost<strong>er</strong> mindre end litt<strong>er</strong>atur,<br />
<strong>og</strong> hvor alkoholen udgør et eksil.<br />
Ell<strong>er</strong> man kan se <strong>det</strong> som et tidløst<br />
lyrisk værk, d<strong>er</strong> på udmærket vis<br />
foren<strong>er</strong> uforenelige modsætning<strong>er</strong>,<br />
b<strong>er</strong>uselsens tåg<strong>er</strong> med tankens<br />
skarphed, åndelig afstumpethed<br />
<strong>og</strong> grimhed med ømhed <strong>og</strong> skønhed<br />
— <strong>og</strong> så vid<strong>er</strong>e ad infinitum.<br />
Frem for alt fang<strong>er</strong> »Moskva-<br />
Petusjki« d<strong>og</strong>, fordi den <strong>er</strong> ualmindelig<br />
morsom. Odysséen fang<strong>er</strong><br />
<strong>ikke</strong> læs<strong>er</strong>en som en historie<br />
om en mand, d<strong>er</strong> rejs<strong>er</strong> hjem, men<br />
som fortællingen om hans vildveje<br />
<strong>og</strong> forhindring<strong>er</strong>. Og den store<br />
læseoplevelse som J<strong>er</strong>ofejev afstedkomm<strong>er</strong>,<br />
består <strong>ikke</strong> så meget i<br />
rejsefortællingen, men i Venjas<br />
fabul<strong>er</strong>ende omveje <strong>og</strong> afvigels<strong>er</strong><br />
fra et elementært hjemrejseplot.<br />
Som en anden rejsehelt, Leopold<br />
Bloom, kan virke som en fyr, <strong>det</strong><br />
kunne være hyggeligt at dele et<br />
glas ell<strong>er</strong> to med nede på den<br />
lokale pub, får man <strong>og</strong>så indtryk<br />
af Venja som en gemytlig dr<strong>ikke</strong>brod<strong>er</strong><br />
— bare han <strong>ikke</strong> skal mikse<br />
cocktails!<br />
Forrige numm<strong>er</strong> af tidsskriftet<br />
»Passage« (nr. 46) tematis<strong>er</strong>ede<br />
den b<strong>er</strong>usede tekst, <strong>og</strong> h<strong>er</strong> henledte<br />
Jørn Erslev And<strong>er</strong>sen opmærksomheden<br />
på <strong>det</strong> paradoks, at<br />
mange ’b<strong>er</strong>usede’ tekst<strong>er</strong> ved nærm<strong>er</strong>e<br />
eft<strong>er</strong>syn vis<strong>er</strong> sig at være<br />
»gennemsyret af komposition <strong>og</strong><br />
stilistisk tilrettelæggelse, teksten<br />
benytt<strong>er</strong> blot p<strong>er</strong>ceptions-strategisk<br />
’b<strong>er</strong>uselse’ som en slags fuldt<br />
kontroll<strong>er</strong>et ethos«. »Moskva-<br />
Petusjki« står som et fuldgyldigt<br />
eksempel h<strong>er</strong>for.<br />
I forlagets pressemeddelelse anbefales<br />
<strong>det</strong>, at man læs<strong>er</strong> J<strong>er</strong>ofejevs<br />
b<strong>og</strong> ledsaget af et glas vodka ell<strong>er</strong><br />
to. Det lyd<strong>er</strong> som en god idé, at læse<br />
mens man lun<strong>er</strong> sig ved et glas.<br />
Men jeg tror <strong>ikke</strong>, <strong>det</strong> vil fremme<br />
forståelsen, d<strong>er</strong>til <strong>er</strong> »Moskva-<br />
Petusjki« for nøgt<strong>er</strong>n <strong>og</strong> knudret,<br />
<strong>og</strong> man vil næppe <strong>er</strong>fare n<strong>og</strong>et dyb<strong>er</strong>e<br />
ved at læse J<strong>er</strong>ofejevs mest<strong>er</strong>lige<br />
poem gennem sprittåg<strong>er</strong>.<br />
Anbefalelsesværdig<br />
roman-roman<br />
Antonio Muñoz Molina<br />
Sefarad<br />
Ov<strong>er</strong>sat af Iben Hasselbalch<br />
400 sid<strong>er</strong>, 348 kr.<br />
Gyldendal<br />
Anmeldt af Hans Lauge Hansen<br />
I oktob<strong>er</strong> modt<strong>og</strong> den spanske forfatt<strong>er</strong><br />
Antonio Muñoz Molina<br />
(1956) den nyindstiftede litt<strong>er</strong>aturpris<br />
Dinamarca for b<strong>og</strong>en »Sefarad«<br />
. Prisen vil hv<strong>er</strong>t an<strong>det</strong> år<br />
blive tildelt forfatt<strong>er</strong>en af et oprindeligt<br />
spanskspr<strong>og</strong>et litt<strong>er</strong>ært værk<br />
udgivet i dansk ov<strong>er</strong>sættelse. Det<br />
<strong>er</strong> den spanske ambassade som i<br />
samarbejde med en række latinam<strong>er</strong>ikanske<br />
landes ambassad<strong>er</strong> har<br />
sponsor<strong>er</strong>et prisen, med <strong>det</strong> formål<br />
»at styrke en gensidig forståelse<br />
mellem den danske <strong>og</strong> den<br />
spansktalende befolkning«.<br />
Or<strong>det</strong> »Sefarad« <strong>er</strong> den hebraiske<br />
betegnelse, som den jødiske<br />
befolkning på den ib<strong>er</strong>iske halvø<br />
brugte om d<strong>er</strong>es land, inden de<br />
blev landsforvist af <strong>det</strong> katolske<br />
regentpar Isabel af Kastillien <strong>og</strong><br />
F<strong>er</strong>nando af Aragon i 1492, <strong>og</strong><br />
som titlen antyd<strong>er</strong>, tag<strong>er</strong> b<strong>og</strong>en<br />
afsæt i eksil<strong>er</strong>ingsproblemat<strong>ikke</strong>n<br />
som <strong>det</strong> gennemgående tema for<br />
b<strong>og</strong>ens sytten kapitl<strong>er</strong>. Hv<strong>er</strong>t kapitel<br />
fortæll<strong>er</strong> sin egen historie, men<br />
histori<strong>er</strong>ne <strong>er</strong> alligevel snæv<strong>er</strong>t<br />
sammenhængende, <strong>ikke</strong> bare<br />
tematisk, men <strong>og</strong>så gennem et netværk<br />
af genkommende p<strong>er</strong>son<strong>er</strong><br />
<strong>og</strong> ref<strong>er</strong>enc<strong>er</strong>, som invit<strong>er</strong><strong>er</strong> læs<strong>er</strong>en<br />
til selv at etabl<strong>er</strong>e de ofte kun<br />
antydede sammenhænge. Fortælling<strong>er</strong>ne<br />
bland<strong>er</strong> fiktive <strong>og</strong> historiske<br />
p<strong>er</strong>son<strong>er</strong> (bl.a. Primo Levi,<br />
Willi Münzenb<strong>er</strong>g, Jean Améry,<br />
Franz Kafka <strong>og</strong> Victor Klemp<strong>er</strong><strong>er</strong>) i<br />
en kollage d<strong>er</strong> plac<strong>er</strong><strong>er</strong> sig mellem<br />
romanskrivning <strong>og</strong> historiefortælling,<br />
med en eksplicit fortæll<strong>er</strong> d<strong>er</strong><br />
hele tiden skift<strong>er</strong> identitet <strong>og</strong> leg<strong>er</strong><br />
kispus med læs<strong>er</strong>en gennem skiftende<br />
udsigelsesposition<strong>er</strong> <strong>og</strong> en<br />
labyrint af int<strong>er</strong>tekstutelle ref<strong>er</strong>enc<strong>er</strong>.<br />
I und<strong>er</strong>titlen betegn<strong>er</strong> Muñoz<br />
Molina selv værket som »una<br />
novela de novelas« (ov<strong>er</strong>sat til en<br />
»roman-roman«), hvormed han<br />
henvis<strong>er</strong> til såvel b<strong>og</strong>ens tilblivelse<br />
som til dens struktur. I en<br />
afsluttende note <strong>er</strong>klær<strong>er</strong> forfatt<strong>er</strong>en<br />
at han selv har digtet meget<br />
lidt i de histori<strong>er</strong> han fortæll<strong>er</strong>, <strong>og</strong><br />
at de stemm<strong>er</strong> han lad<strong>er</strong> tale, <strong>er</strong><br />
stemm<strong>er</strong> han enten selv har hørt<br />
<strong>og</strong> gemt i sin <strong>er</strong>indring, ell<strong>er</strong> n<strong>og</strong>le<br />
han har fun<strong>det</strong> i andre bøg<strong>er</strong> —<br />
fortrinsvis i en række bi<strong>og</strong>rafiske<br />
fremstilling<strong>er</strong> af de i »Sefarad«<br />
optrædende historiske p<strong>er</strong>son<strong>er</strong>.<br />
Det konkrete udgangspunkt for<br />
mange af histori<strong>er</strong>ne udgøres af<br />
jød<strong>er</strong>nes diaspora i <strong>det</strong> 20. århundredes<br />
Centraleuropa hærget af<br />
totalitære regim<strong>er</strong>, hvor Muñoz<br />
Molina spørg<strong>er</strong> til <strong>hvad</strong> <strong>det</strong> var<br />
d<strong>er</strong> gjorde, at ingen gjorde n<strong>og</strong>et.<br />
Ikke engang ofrene selv, som ofte<br />
forholdt sig passivt afventende <strong>og</strong><br />
accept<strong>er</strong>ede d<strong>er</strong>es skæbne, ligesom<br />
Kafkas K i »Processen« — paralys<strong>er</strong>ede<br />
af d<strong>er</strong>es pludselige identitet<br />
som paria. Men vi find<strong>er</strong> <strong>og</strong>så fortælling<strong>er</strong><br />
d<strong>er</strong> tag<strong>er</strong> d<strong>er</strong>es udgangspunkt<br />
i Spaniens traditionalistiske<br />
regime i 50’<strong>er</strong>ne ell<strong>er</strong> i forfatt<strong>er</strong>ens<br />
eget privileg<strong>er</strong>ede forfatt<strong>er</strong>miljø i<br />
1990’<strong>er</strong>nes Europa — sågar København<br />
lægg<strong>er</strong> navn til et af<br />
kapitl<strong>er</strong>ne. Men den tilsyneladen-<br />
(roman)<br />
Centrale spørgsmål behandles i Muñoz Molinas prisvindende roman<br />
Antonio Muñoz Molina<br />
(Foto: Hans Lauge Hansen)<br />
de diametrale modsætning mellem<br />
de totalitære regim<strong>er</strong>s åbenlyse<br />
foragt for mennesket <strong>og</strong> mangel på<br />
respekt for <strong>det</strong> enkelte individ<br />
dekonstru<strong>er</strong>es gennem glimtvise<br />
parallell<strong>er</strong> til <strong>det</strong> senmod<strong>er</strong>ne <strong>og</strong><br />
europæiske Spanien, hvor ligene<br />
af illegale afrikanske emigrant<strong>er</strong><br />
flyd<strong>er</strong> i land på de andalusiske<br />
kyst<strong>er</strong>. Vi kan få øje på barbariet i<br />
den nazistiske holocaust, men kan<br />
vi sige os fri for <strong>ikke</strong> <strong>og</strong>så selv at<br />
reproduc<strong>er</strong>e den sociale marginalis<strong>er</strong>ing<br />
som udgangspunkt for<br />
opretholdelsen af den skrøbelige<br />
’normalitet’, synes b<strong>og</strong>en at spørge?<br />
Vi kan tage afstand fra historiens<br />
Hitl<strong>er</strong>, men hvor snæv<strong>er</strong>t <strong>er</strong><br />
egentlig forhol<strong>det</strong> mellem mod<strong>er</strong>nitet<br />
<strong>og</strong> totalitarisme? Spanien har<br />
i mange år, både und<strong>er</strong> Francos<br />
diktatur <strong>og</strong> i p<strong>er</strong>ioden frem til<br />
optagelsen i <strong>det</strong> europæiske fællesskab,<br />
kigget langt eft<strong>er</strong> <strong>det</strong><br />
demokratiske Europa, men hvori<br />
adskill<strong>er</strong> <strong>det</strong> 20. århundredes<br />
europæiske regim<strong>er</strong> sig egentligt<br />
fra 1500-tallets religiøse intol<strong>er</strong>ance,<br />
d<strong>er</strong> mundede ud i Spaniens<br />
uddrivelse af både jød<strong>er</strong> <strong>og</strong> maur<strong>er</strong>e?<br />
Sådanne spørgsmål ligg<strong>er</strong><br />
und<strong>er</strong> fortælling<strong>er</strong>nes ov<strong>er</strong>flade <strong>og</strong><br />
vidn<strong>er</strong> om forfatt<strong>er</strong>ens udviklede<br />
bevidsthed om litt<strong>er</strong>aturens etiske<br />
ansvar.<br />
Muñoz Molina <strong>er</strong> h<strong>er</strong>hjemme <strong>er</strong><br />
kendt for roman<strong>er</strong> såsom<br />
»Vint<strong>er</strong>en i Lissabon« (1992),<br />
»Den polske rytt<strong>er</strong>« (1996), <strong>og</strong><br />
»Fuldmåne« (2000), <strong>og</strong> vi genfind<strong>er</strong><br />
n<strong>og</strong>le af forfatt<strong>er</strong>skabets store<br />
tema<strong>er</strong> i »Sefarad«, om end i en<br />
anden iklædning: forhol<strong>det</strong> mellem<br />
<strong>er</strong>indring <strong>og</strong> fantasi, mellem<br />
fiktion <strong>og</strong> historie samt mellem<br />
fortælling <strong>og</strong> konstruktion af kulturel<br />
identitet. Muñoz Molina har<br />
med »Sefarad« skabt sit til dato<br />
mest polyfone <strong>og</strong> komplekse værk,<br />
d<strong>er</strong> i Iben Hasselbalchs glimrende<br />
ov<strong>er</strong>sættelse fremstår som <strong>det</strong> p<strong>er</strong>fekte<br />
valg for den første tildeling<br />
af denne nye pris. B<strong>og</strong>en skal have<br />
min varmeste anbefaling med på<br />
vejen.<br />
NR. 4 DECEMBER 2003 7