You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
ne v<strong>er</strong>den i mønstre — <strong>det</strong>te komm<strong>er</strong> tvangsmæssigt<br />
— men for at udvide sit mønst<strong>er</strong>, dvs.<br />
<strong>er</strong>fare <strong>og</strong> <strong>er</strong>kende v<strong>er</strong>den på ny. »Det <strong>er</strong> en velsignelse/<br />
af den slags/ d<strong>er</strong> tru<strong>er</strong> med at fj<strong>er</strong>ne<br />
os/ fra adress<strong>er</strong> i den fysiske v<strong>er</strong>den«. Det <strong>er</strong><br />
d<strong>er</strong>for glæden <strong>er</strong> ufornuftig — den komm<strong>er</strong> i<br />
ov<strong>er</strong>skridelsen af de fornuftskabte tolkning<strong>er</strong>.<br />
»Naturen <strong>er</strong> vel træt af sine fortolk<strong>er</strong>e«, skriv<strong>er</strong><br />
Pet<strong>er</strong> Nielsen umiddelbart før han lad<strong>er</strong> lyset<br />
indstifte den ovenfor nævnte velsignelse. Lyset<br />
som metafor for <strong>er</strong>kendelse <strong>er</strong> oplagt, men und<strong>er</strong>støttes<br />
<strong>ikke</strong> entydigt af samlingen, d<strong>er</strong> lad<strong>er</strong><br />
n<strong>og</strong>et uforklaret stå tilbage, n<strong>og</strong>et, d<strong>er</strong> <strong>ikke</strong> <strong>er</strong><br />
indeholdt i <strong>det</strong> livet foreslår, men rækk<strong>er</strong> ud<br />
ov<strong>er</strong> <strong>det</strong> foreslåede. Vi komm<strong>er</strong> gennem fl<strong>er</strong>e<br />
variation<strong>er</strong> af menneskets afmagt ov<strong>er</strong> for <strong>det</strong>,<br />
d<strong>er</strong> <strong>er</strong> større end livet, naturen: »…<strong>det</strong> virkelige/<br />
<strong>er</strong> et solidt stof, som <strong>ikke</strong> afvent<strong>er</strong> vore<br />
domme«. Han vil have os med bagom mekanism<strong>er</strong>ne<br />
af tillært livsførelse. Men samlingen<br />
rækk<strong>er</strong> vid<strong>er</strong>e end <strong>det</strong>, d<strong>er</strong> h<strong>er</strong> komm<strong>er</strong> til at<br />
lyde som spr<strong>og</strong>filosofiske smul<strong>er</strong>; d<strong>er</strong> <strong>er</strong> næsten<br />
skødesløst henslængte væsentlige betragtning<strong>er</strong><br />
på hv<strong>er</strong> side <strong>og</strong> citatværdige passag<strong>er</strong> ved hv<strong>er</strong>t<br />
opslag. Marken, d<strong>er</strong> slug<strong>er</strong> øjnene, belyses af<br />
månen, mens gadelygt<strong>er</strong> <strong>ikke</strong> kan udregne d<strong>er</strong>es<br />
egen værdi, men blot står <strong>og</strong> oplys<strong>er</strong> d<strong>er</strong>es<br />
lille plet.<br />
Virkeligheden står ov<strong>er</strong> for ordningen af <strong>det</strong><br />
sansede <strong>og</strong>så i den indledende »Lille fortolkningstese«,<br />
d<strong>er</strong> brill<strong>er</strong><strong>er</strong> med sin humoristiske<br />
demont<strong>er</strong>ing af fornuftsslutning<strong>er</strong>:<br />
Dyrene hjælp<strong>er</strong> hinanden. Det ses <strong>ikke</strong> altid,<br />
men går man ud når d<strong>er</strong> ligg<strong>er</strong> nyfalden sne,<br />
vil man ofte kunne følge et spor. Man s<strong>er</strong> for<br />
eksempel<br />
et spinkelt spor eft<strong>er</strong> en mus d<strong>er</strong> <strong>er</strong> kommet<br />
løbende.<br />
Læng<strong>er</strong>e fremme s<strong>er</strong> man måske et an<strong>det</strong> <strong>og</strong><br />
større spor<br />
krydse musens rute. Tit vil man nu opleve at<br />
<strong>det</strong> store<br />
dyr har hjulpet <strong>det</strong> lille dyr vid<strong>er</strong>e på <strong>det</strong>s vej i<br />
den<br />
besværlige sne, eft<strong>er</strong>som <strong>det</strong> kun <strong>er</strong> <strong>det</strong> store<br />
spor<br />
d<strong>er</strong> fortsætt<strong>er</strong>. Sådan hjælp<strong>er</strong> dyrene hinanden.<br />
Og hvis <strong>ikke</strong> man kan lære n<strong>og</strong>et af <strong>det</strong>, <strong>er</strong> d<strong>er</strong><br />
<strong>ikke</strong> meget håb. Nu ved vi m<strong>er</strong>e om <strong>det</strong>, livet<br />
foreslår.<br />
Mageløst, mageløst<br />
Det flyd<strong>er</strong> så let, at <strong>det</strong> næsten <strong>ikke</strong><br />
kan have været an<strong>det</strong> end pissebesværligt<br />
Lone Hørslev<br />
Ærg<strong>er</strong>ligt, ærg<strong>er</strong>ligt<br />
64 sid<strong>er</strong>, 150 kr.<br />
Gyldendal<br />
Anmeldt af Brian Dan Christensen<br />
Lone Hørslevs nye digte <strong>er</strong> nok <strong>det</strong> bedste, jeg<br />
har læst i år, <strong>og</strong> så jeg skal nok lade være med<br />
at nævne de andre bøg<strong>er</strong>. Lad os nøjes med at<br />
sige, »At glemslen <strong>er</strong> en muldvarp/ d<strong>er</strong> lev<strong>er</strong> af<br />
at udhule hukommelsen.«<br />
Men hvorfor?<br />
Måske <strong>er</strong> <strong>det</strong> bare forfriskende, at d<strong>er</strong> igennem<br />
hele b<strong>og</strong>en <strong>er</strong> så umiskendelig en stemme,<br />
at den <strong>er</strong> klar, at den har n<strong>og</strong>et at sige, <strong>og</strong> at<br />
den godt ved <strong>det</strong>. Lone Hørslevs spr<strong>og</strong> <strong>er</strong><br />
præcist uden at tekst<strong>er</strong>ne bliv<strong>er</strong> mindre søgende.<br />
De <strong>er</strong> insist<strong>er</strong>ende uden at være dikt<strong>er</strong>ende,<br />
små rum, d<strong>er</strong> <strong>ikke</strong> <strong>er</strong> lukkede; en gavmild b<strong>og</strong>,<br />
<strong>og</strong> da jeg fik fingrene i den, måtte jeg sætte mig<br />
ned i en dør i Badstuegade, fordi jeg <strong>ikke</strong><br />
kunne spads<strong>er</strong>e <strong>og</strong> anmelde samtidig — <strong>og</strong> jeg<br />
gør ell<strong>er</strong>s aldrig den slags pjank.<br />
I næste læsning bladrede jeg ov<strong>er</strong>, und<strong>er</strong> <strong>og</strong><br />
igennem »Ærg<strong>er</strong>ligt, ærg<strong>er</strong>ligt« uden n<strong>og</strong>en<br />
kronol<strong>og</strong>i, uden n<strong>og</strong>en søgen eft<strong>er</strong> den kedsommelige<br />
mening med <strong>det</strong> hele — for eft<strong>er</strong> endt<br />
<strong>ikke</strong>-læsning at gøre nøjagtig <strong>det</strong> samme igen<br />
<strong>og</strong> falde ov<strong>er</strong> banale nådegav<strong>er</strong> som: »Jeg s<strong>er</strong><br />
på dig gennem din vejrtræknings to mulige<br />
slutning<strong>er</strong>«. Stadig med en undren ov<strong>er</strong> hvordan<br />
fanden hun gør <strong>det</strong>.<br />
»Ærg<strong>er</strong>ligt, ærg<strong>er</strong>ligt« har en række gennemgående<br />
tema<strong>er</strong>, men de <strong>er</strong> d<strong>er</strong> bare, de <strong>er</strong> hv<strong>er</strong>ken<br />
konstru<strong>er</strong>ede, struktur<strong>er</strong>ende ell<strong>er</strong> forstyrrende.<br />
De <strong>er</strong> diskrete uden at mangle selvtilliden,<br />
jeg nævn<strong>er</strong> lige et par stykk<strong>er</strong>: Kronprisen<br />
(forban<strong>det</strong> aktuelt), Sømanden, IC3-t<strong>og</strong>et (forban<strong>det</strong>)<br />
<strong>og</strong> Discov<strong>er</strong>y Channel. Tema<strong>er</strong>ne fremstår<br />
aldrig (<strong>og</strong> und<strong>er</strong>ligt nok) som an<strong>det</strong> end en<br />
anledning. De <strong>er</strong> blot (!) <strong>det</strong> chassis, som<br />
Hørslev digt<strong>er</strong> løs på, <strong>og</strong> <strong>det</strong> flyd<strong>er</strong> så nemt, at<br />
<strong>det</strong> <strong>ikke</strong> kan have været an<strong>det</strong> end pissebesværligt.<br />
H<strong>er</strong> i en mini-poetik:<br />
I nat<br />
pakkede jeg min<br />
søvn ind i din <strong>og</strong> jeg<br />
jeg spændte slædehundene for <strong>og</strong> lod mig<br />
glide<br />
på dit åndedræt <strong>og</strong><br />
tværs hen ov<strong>er</strong><br />
dit is<br />
kolde kontinent af en fortid –<br />
Nej.<br />
Det <strong>er</strong> løgn<br />
Jeg kørte jo bare<br />
fingrene igennem<br />
dit hår<br />
(lyrik)<br />
Foto: Johan Gardfors<br />
Altså, dét ’Nej.’ stopp<strong>er</strong> jo aldrig, netop pga.<br />
punktummet, <strong>og</strong> dén tankestreg <strong>er</strong> knækket løs<br />
af <strong>det</strong> iskolde — <strong>og</strong> <strong>det</strong> <strong>er</strong> mageløst godt.<br />
»Ærg<strong>er</strong>ligt, ærg<strong>er</strong>ligt« <strong>er</strong> en let b<strong>og</strong>, d<strong>er</strong> har så<br />
meget dybde, at man let kan læse den igen.<br />
NR. 4 DECEMBER 2003 61