Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Hvad <strong>er</strong> k<strong>er</strong>nen i Transgend<strong>er</strong><br />
Theory?<br />
De fleste ’trans’akademik<strong>er</strong>e <strong>og</strong><br />
aktivist<strong>er</strong> ans<strong>er</strong> sig som en del af<br />
que<strong>er</strong> teori, men ønsk<strong>er</strong> at påpege<br />
de specif<strong>ikke</strong> forskelle fra que<strong>er</strong><br />
teori, som netop begræns<strong>er</strong> dennes<br />
forståelse af kønstransgression<strong>er</strong>.<br />
De væsentlige forskelle ligg<strong>er</strong> h<strong>er</strong> i<br />
opfattelsen af kategori<strong>er</strong>ne <strong>er</strong>faring,<br />
subjektivitet <strong>og</strong> kropsliggørelse.<br />
Ifølge ’trans’akademik<strong>er</strong>e <strong>og</strong><br />
aktivist<strong>er</strong> gør que<strong>er</strong> teoris dekonstruktive<br />
fokus <strong>og</strong> antiessentialisme<br />
<strong>det</strong> vanskeligt at analys<strong>er</strong>e<br />
netop disse størrels<strong>er</strong>. Dele af<br />
que<strong>er</strong> teorien kritis<strong>er</strong>es d<strong>er</strong>for for<br />
at ville trække studiet af seksuali-<br />
tet bort fra kønsstudiet, således at<br />
seksualitet bliv<strong>er</strong> til que<strong>er</strong>s særegne<br />
område, <strong>og</strong> køn til feminismens<br />
traditionelle und<strong>er</strong>søgelsesobjekt.<br />
Transseksualitet kan d<strong>er</strong>imod <strong>ikke</strong><br />
forstås ved en strategisk adskillelse<br />
af disse kategori<strong>er</strong>, ell<strong>er</strong> ved at<br />
blive reduc<strong>er</strong>et til et udtryk for<br />
homoseksualitet.<br />
Disse problematis<strong>er</strong>ing<strong>er</strong> af<br />
que<strong>er</strong> teori udgør k<strong>er</strong>nen i, <strong>hvad</strong><br />
d<strong>er</strong> har udviklet sig til<br />
Transgend<strong>er</strong> Theory. Gennem en<br />
analyse af fl<strong>er</strong>e af que<strong>er</strong> teoriens<br />
k<strong>er</strong>neteoretik<strong>er</strong>e hævd<strong>er</strong> en<br />
’trans’akademik<strong>er</strong> som Jay Pross<strong>er</strong>,<br />
at kønstransgression<strong>er</strong> i que<strong>er</strong><br />
teori fung<strong>er</strong><strong>er</strong> som de und<strong>er</strong>liggende<br />
figur<strong>er</strong>, d<strong>er</strong> muliggør hele analysen<br />
af que<strong>er</strong> seksualitet.<br />
Hun/han skriv<strong>er</strong> i »Second Skins«<br />
(1998) således: »In short, in retrospect,<br />
transgend<strong>er</strong> gend<strong>er</strong> appears<br />
as the most crucial sign of que<strong>er</strong><br />
sexuality’s aptly skewed point of<br />
entry into the academy.« Analysen<br />
af kønstransgression<strong>er</strong> fung<strong>er</strong><strong>er</strong><br />
d<strong>er</strong>for som argumentet for en ny<br />
teori om seksualitet <strong>og</strong> grundlægg<strong>er</strong><br />
d<strong>er</strong>med que<strong>er</strong> tankegang.<br />
På den måde bliv<strong>er</strong> <strong>det</strong> meget<br />
vanskeligt for que<strong>er</strong> teoretik<strong>er</strong>e<br />
<strong>ikke</strong> at komme til at anvende<br />
transseksuelle udtryk udelukkende<br />
som vehikel for studiet af<br />
(homo)seksualitet. Pross<strong>er</strong> ønsk<strong>er</strong><br />
d<strong>er</strong>imod at udvikle en ’trans’teori,<br />
som kan forholde sig til div<strong>er</strong>se<br />
kønstransgression<strong>er</strong> netop som<br />
størrels<strong>er</strong>, d<strong>er</strong> i egen ret kræv<strong>er</strong> en<br />
specifik analyse. Måden, som<br />
Pross<strong>er</strong> komm<strong>er</strong> frem til denne på,<br />
<strong>er</strong> via en kritik af que<strong>er</strong> teoriens<br />
udgangspunkt<strong>er</strong>, eksemplific<strong>er</strong>et<br />
ved Judith Butl<strong>er</strong> <strong>og</strong> Eve Sedgwick.<br />
’Trans’narrativitet <strong>og</strong> que<strong>er</strong> p<strong>er</strong>formativitet<br />
Både Butl<strong>er</strong> <strong>og</strong> Sedgwick argument<strong>er</strong><strong>er</strong><br />
i 1990 (i henholdsvis »Gend<strong>er</strong><br />
Trouble« <strong>og</strong> »Epistemol<strong>og</strong>y of<br />
the Closet«) for, at feminismen i<br />
sin traditionelle form <strong>ikke</strong> <strong>er</strong><br />
udstyret til at analys<strong>er</strong>e (homo)seksualitet,<br />
da feminisme fokus<strong>er</strong><strong>er</strong><br />
på forståelsen af køn som en<br />
fast identitet <strong>og</strong> således har svært<br />
ved at forstå praksiss<strong>er</strong>, d<strong>er</strong> und<strong>er</strong>min<strong>er</strong><strong>er</strong><br />
idéen om køn (<strong>og</strong> seksualitet)<br />
som en essentiel k<strong>er</strong>ne.<br />
Krit<strong>ikke</strong>n eksemplific<strong>er</strong>es via de<br />
udfordring<strong>er</strong> til feminismen, som<br />
udspill<strong>er</strong> sig i homoseksuelle subkultur<strong>er</strong>s<br />
leg med kønsidentitet<strong>er</strong>.<br />
Butl<strong>er</strong>s velkendte analyse af drag<br />
p<strong>er</strong>formances <strong>og</strong> Sedgwicks eksempl<strong>er</strong><br />
på James Dean <strong>og</strong> Marlene<br />
Dietrich som ikon<strong>er</strong> for henholdsvis<br />
lesbiske <strong>og</strong> bøss<strong>er</strong>, <strong>er</strong> et<br />
eksempel på kønsov<strong>er</strong>skridende<br />
identifikation<strong>er</strong>, d<strong>er</strong> ses som que<strong>er</strong><br />
udtryk.<br />
I Pross<strong>er</strong>s kritik bliv<strong>er</strong> <strong>det</strong> netop<br />
disse ’trans’figuration<strong>er</strong>, d<strong>er</strong><br />
muliggør en ny teori om seksualitet,<br />
men samtidig <strong>det</strong> som <strong>og</strong>så<br />
medfør<strong>er</strong>, at transseksualitet i sin<br />
que<strong>er</strong> udformning mist<strong>er</strong> sin specificitet.<br />
Pointen hos Pross<strong>er</strong> <strong>er</strong><br />
nemlig, at den transseksuelle narrativitet<br />
<strong>ikke</strong> kan reduc<strong>er</strong>es til<br />
que<strong>er</strong> p<strong>er</strong>formativitet, <strong>og</strong> at effekten<br />
af Butl<strong>er</strong>s læsning<strong>er</strong> af drag<br />
p<strong>er</strong>formances i både »Gend<strong>er</strong><br />
Trouble« <strong>og</strong> »Bodies That Matt<strong>er</strong>«<br />
(1993) <strong>er</strong> at gøre ’trans’begæret<br />
eft<strong>er</strong> legitimitet både reaktionært<br />
<strong>og</strong> uforståeligt. Den transseksuelle<br />
narration <strong>er</strong> en identitetskonstitu<strong>er</strong>ende<br />
fortælling, mens que<strong>er</strong> p<strong>er</strong>formativitet<br />
medvirk<strong>er</strong> til at ’afsløre’,<br />
at identitet aldrig fuldt ud<br />
kan <strong>det</strong><strong>er</strong>min<strong>er</strong>es, <strong>og</strong> at idéen om<br />
kønnet som en fast størrelse <strong>er</strong> en<br />
fiktion. Kønsskifteplottet forsøg<strong>er</strong><br />
at etabl<strong>er</strong>e køn som en ganske<br />
uproblematisk identitetskategori,<br />
samtidig med at selve <strong>det</strong> narrative<br />
forløb (fra kvinde til mand ell<strong>er</strong><br />
vice v<strong>er</strong>sa) nedbryd<strong>er</strong> sig selv <strong>og</strong><br />
d<strong>er</strong>ved vis<strong>er</strong>, at køn kan skabes på<br />
mange måd<strong>er</strong>.<br />
Dette paradoks <strong>er</strong> ken<strong>det</strong>egnende<br />
for transseksuel subjektivitet.<br />
’Trans’akademik<strong>er</strong>e <strong>og</strong> aktivist<strong>er</strong><br />
plac<strong>er</strong><strong>er</strong> sig i denne henseende<br />
som en del af den que<strong>er</strong> bølge,<br />
men skriv<strong>er</strong> sig <strong>og</strong>så samtidig, <strong>og</strong><br />
ofte på paradoksal vis, op imod<br />
den.<br />
Paradokset i Transgend<strong>er</strong> Theory<br />
Transgend<strong>er</strong> Theory forsøg<strong>er</strong> sig<br />
nemlig udi <strong>det</strong> umulige; at dekonstru<strong>er</strong>e<br />
<strong>og</strong> rekonstru<strong>er</strong>e køn (<strong>og</strong><br />
seksualitet) i én <strong>og</strong> samme<br />
manøvre. Transseksuel subjektivitet<br />
udstill<strong>er</strong> splittelsen mellem at<br />
være <strong>og</strong> blive til, hvilket især<br />
komm<strong>er</strong> til udtryk i narrativ<strong>er</strong> om<br />
kønsskifteprocessen. Pross<strong>er</strong><br />
beskæftig<strong>er</strong> sig h<strong>er</strong> med de føromtalte,<br />
problematiske størrels<strong>er</strong> subjektivitet,<br />
<strong>er</strong>faring <strong>og</strong> kropsliggørelse<br />
<strong>og</strong> analys<strong>er</strong><strong>er</strong> således,<br />
hvordan transseksuelle autobi<strong>og</strong>rafi<strong>er</strong><br />
fremskriv<strong>er</strong> paradokset mellem<br />
tilværelse <strong>og</strong> tilbliven <strong>og</strong><br />
karakt<strong>er</strong>is<strong>er</strong><strong>er</strong> d<strong>er</strong>med den transseksuelle<br />
narrativitet som forskellig<br />
fra que<strong>er</strong> p<strong>er</strong>formativitet.<br />
Den identitetsskabende historie<br />
om at skifte køn <strong>er</strong> slutningen på<br />
den transseksuelle fortælling (en<br />
fortælling som sig<strong>er</strong>: se! jeg <strong>er</strong> blevet<br />
den, jeg altid ind<strong>er</strong>st inde har<br />
været), mens samme narrativ<br />
(inden for que<strong>er</strong> teori) blot mark<strong>er</strong><strong>er</strong><br />
starten på que<strong>er</strong> p<strong>er</strong>formativitet:<br />
nemlig muligheden for at<br />
begynde en kritik af het<strong>er</strong>onormative<br />
kønsopfattels<strong>er</strong>. Pross<strong>er</strong> vil<br />
med sin analyse af ’trans’narrativitet<br />
påpege, at denne i kraft af sine<br />
modsætning<strong>er</strong> faktisk <strong>og</strong>så kan<br />
siges at have et subv<strong>er</strong>sivt potentiale,<br />
<strong>og</strong> <strong>ikke</strong> blot <strong>er</strong> en repetition af<br />
de normative opfattels<strong>er</strong> af køn.<br />
Et gennemgående træk for konstruktionen<br />
af transseksuel identitet<br />
<strong>er</strong> den klassiske historie om at<br />
være født i den fork<strong>er</strong>te krop <strong>og</strong><br />
ind<strong>er</strong>st inde i virkeligheden være<br />
en anden end <strong>det</strong>, de ydre attributt<strong>er</strong><br />
vis<strong>er</strong>: altså en mand fanget i en<br />
kvindes krop ell<strong>er</strong> omvendt.<br />
Denne narrativ, som gennemsyr<strong>er</strong><br />
transseksuelle autobi<strong>og</strong>rafi<strong>er</strong>, <strong>er</strong><br />
netop årsagen til que<strong>er</strong> teoriens<br />
ofte lidt nedsættende holdning<br />
ov<strong>er</strong> for transseksuel subjektivitet,<br />
da en sådan forståelse synes at<br />
bekræfte både et strengt kønspolaris<strong>er</strong>et<br />
system samt en essentialistisk<br />
kønsopfattelse.<br />
Paradoks<strong>er</strong>ne i den transseksuelle<br />
narrativ <strong>er</strong> altså selvindlysen-<br />
(stand in)<br />
de. På den ene side bekræft<strong>er</strong> <strong>og</strong><br />
naturalis<strong>er</strong><strong>er</strong> den en het<strong>er</strong>onormativ<br />
kønsopfattelse, mens selve fortællingen<br />
om at skifte køn (<strong>og</strong> den<br />
transseksuelle subjektivitet, som<br />
bliv<strong>er</strong> resultatet h<strong>er</strong>af) på den<br />
anden side destabilis<strong>er</strong><strong>er</strong> opfattelsen<br />
af kønnet som en uforand<strong>er</strong>lig,<br />
naturgiven kendsg<strong>er</strong>ning. Begge<br />
forståels<strong>er</strong> inkorpor<strong>er</strong>es i transseksualitet.<br />
Man kan således betragte<br />
’trans’teori som en tilgang, d<strong>er</strong><br />
prøv<strong>er</strong> at imødekomme <strong>det</strong>te paradoks,<br />
<strong>og</strong> arbejde et sted midt imellem<br />
essentialisme <strong>og</strong> konstruktionisme.<br />
’Trans’teori som splittelse<br />
Transgend<strong>er</strong> Theory <strong>er</strong> altså <strong>ikke</strong><br />
en fastlagt disciplin. Den udgør<br />
snar<strong>er</strong>e en splittelse mellem, <strong>hvad</strong><br />
d<strong>er</strong> i en forsimplet v<strong>er</strong>sion kan<br />
defin<strong>er</strong>es som en essentialistisk<br />
(traditionel) <strong>og</strong> konstruktionistisk<br />
(postmod<strong>er</strong>ne) opfattelse af kønskategori<strong>er</strong>.<br />
Den anglo-am<strong>er</strong>ikanske<br />
opdeling af køn i en ’sex/gend<strong>er</strong>’<br />
dikotomi <strong>er</strong> central for denne<br />
splittelse, d<strong>er</strong> i modsætning til i<br />
que<strong>er</strong> teori <strong>ikke</strong> søges ophævet,<br />
men bliv<strong>er</strong> bevaret som et paradoksalt<br />
omdrejningspunkt. Fl<strong>er</strong>e<br />
’trans’akademik<strong>er</strong>e <strong>og</strong> aktivist<strong>er</strong><br />
arbejd<strong>er</strong> således med en forståelse<br />
af køn som både en biol<strong>og</strong>isk <strong>og</strong><br />
socialt, kulturelt <strong>det</strong><strong>er</strong>min<strong>er</strong>et<br />
størrelse, mens andre op<strong>er</strong><strong>er</strong><strong>er</strong><br />
med en opfattelse af køn som en<br />
størrelse, d<strong>er</strong> kan opløses m<strong>er</strong>e<br />
ell<strong>er</strong> mindre.<br />
Spændingsfeltet mellem <strong>det</strong><strong>er</strong>mination<br />
<strong>og</strong> frigørelse, essentialisme<br />
<strong>og</strong> konstruktionisme <strong>er</strong> konstitutivt<br />
for ’trans’teori. De m<strong>er</strong>e ’forsigtige’<br />
’trans’akademik<strong>er</strong>e <strong>og</strong> aktivist<strong>er</strong><br />
fokus<strong>er</strong><strong>er</strong> på denne balancegang<br />
<strong>og</strong> ønsk<strong>er</strong> <strong>ikke</strong> at afvise<br />
essentialisme som sådan, men snar<strong>er</strong>e<br />
at <strong>er</strong>statte den med en metodik,<br />
d<strong>er</strong> kan forholde sig til forskelle<br />
<strong>og</strong> specificitet uden at forstå<br />
dem som enten k<strong>er</strong>n<strong>er</strong> ell<strong>er</strong> konstrukt<strong>er</strong>,<br />
men som både-<strong>og</strong>. Som<br />
Marjorie Garb<strong>er</strong> i »Vested Int<strong>er</strong>ests«<br />
(1992) skriv<strong>er</strong>:<br />
The phenomenon of transexualism<br />
is both a confirmation of the<br />
constructedness of gend<strong>er</strong> and a<br />
secondary recourse to essentialism<br />
— or, to put it a slightly diff<strong>er</strong>ent<br />
way, transexualism demonstrates<br />
that essentialism is a cultural construction.<br />
Denne prekære position<strong>er</strong>ing gør<br />
<strong>det</strong> vanskeligt at få hold på, hvordan<br />
transseksualitet egentlig kan<br />
fortsættes næste side<br />
NR. 4 DECEMBER 2003 47