Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
let«, som skriftet hedd<strong>er</strong> i den<br />
danske ov<strong>er</strong>sættelse, <strong>er</strong> en afvisning<br />
af forførelsesteorien gennem<br />
en und<strong>er</strong>stregning af, at »[m]an<br />
bliv<strong>er</strong> <strong>ikke</strong> homoseksuel, man <strong>er</strong><br />
<strong>det</strong>.« Men denne medfødte kønsfølelse<br />
fremstilles <strong>ikke</strong> som en legitim<br />
ytring af sanselighed <strong>og</strong> begær;<br />
den <strong>er</strong> en afart, en abnormitet, »en<br />
fejl fra naturens ell<strong>er</strong> skab<strong>er</strong>ens<br />
egen side«, som <strong>det</strong> vil være »ub<strong>er</strong>ettiget<br />
<strong>og</strong> umulig« at betragte som<br />
forbryd<strong>er</strong>isk ell<strong>er</strong> lovstridig, »thi<br />
man har aldrig ret til at straffe den<br />
medfødte natur«. D<strong>er</strong>imod <strong>er</strong><br />
denne »medfødte lod« et anliggende<br />
for lægen <strong>og</strong> videnskaben.<br />
Indtil fremskridtet har tilvejebragt<br />
<strong>det</strong> ønskede middel til helbredelse<br />
ell<strong>er</strong> udslettelse, lev<strong>er</strong><br />
den homoseksuelle et sørgmodigt<br />
<strong>og</strong> rastløst dobbeltliv, i et maskepi<br />
af hemmelige tegn <strong>og</strong> kod<strong>er</strong>, hvormed<br />
han giv<strong>er</strong> sig til kende for<br />
den fremmede, hans brod<strong>er</strong> i <strong>det</strong>te<br />
ene. Dette fælles, d<strong>er</strong> mærk<strong>er</strong> den<br />
homoseksuelle med »en slags pukkelryggethed«<br />
hinsides klass<strong>er</strong> <strong>og</strong><br />
dannelse, gør, at han »med hele sit<br />
hj<strong>er</strong>te <strong>og</strong> hele sin hj<strong>er</strong>ne forsøg<strong>er</strong><br />
at ov<strong>er</strong>holde alle samfun<strong>det</strong>s <strong>og</strong><br />
ærens love«. Men hvor meget hans<br />
livsførelse end <strong>er</strong> beh<strong>er</strong>sket »af en<br />
skjult trang til at bøde, som havde<br />
han altid en skyldkonto, d<strong>er</strong> skulle<br />
udlignes«, pines han af samvittighedskval<strong>er</strong><br />
<strong>og</strong> angst for at blive<br />
afsløret, hvorfor selvmor<strong>det</strong> lokk<strong>er</strong><br />
som den endegyldige udvej. Og<br />
d<strong>og</strong> <strong>er</strong> <strong>det</strong> ifølge H<strong>er</strong>man Bang<br />
således, at skammen ov<strong>er</strong> »skavanken«<br />
forlen<strong>er</strong> den ulykkelige<br />
med en grænseløs godhed, uegennytte<br />
<strong>og</strong> kunstn<strong>er</strong>isk anlæg, fordi<br />
han skønt mand »føl<strong>er</strong> med en<br />
kvindes sjæl« <strong>og</strong> d<strong>er</strong>for »kan<br />
udforske sjælelivet fra to sid<strong>er</strong>«.<br />
*<br />
Altruist<strong>er</strong> <strong>og</strong> selvmord<strong>er</strong>e<br />
Dag Heedes int<strong>er</strong>esse <strong>er</strong> <strong>ikke</strong> at<br />
forstå H<strong>er</strong>man Bangs »Tank<strong>er</strong> om<br />
seksualitetsspørgsmålet« i forhold<br />
til samtidens kønsdiskussion<strong>er</strong>, ej<br />
hell<strong>er</strong> at lade skriftet indgå i en<br />
bred<strong>er</strong>e historisk analyse af<br />
ombrydning<strong>er</strong> i den maskuline<br />
kønsrolle und<strong>er</strong> trykket af sociale<br />
<strong>og</strong> samfundsmæssige forandring<strong>er</strong>.<br />
Sigtet <strong>er</strong> litt<strong>er</strong>ært, <strong>er</strong> en und<strong>er</strong>søgelse<br />
af, hvordan H<strong>er</strong>man Bangs<br />
livslange »forhandling<strong>er</strong> med<br />
het<strong>er</strong>onormativiteten« lad<strong>er</strong> sig<br />
spore i <strong>det</strong> skønlitt<strong>er</strong>ære forfatt<strong>er</strong>skab.<br />
Ov<strong>er</strong>ordnet genfind<strong>er</strong> Heede<br />
den afvig<strong>er</strong>ens altruistiske <strong>og</strong> selvmord<strong>er</strong>iske<br />
sk<strong>ikke</strong>lse, som H<strong>er</strong>man<br />
Bang fremmanede i »Tank<strong>er</strong><br />
om seksualitetsspørgsmålet«, som<br />
p<strong>er</strong>sontype <strong>og</strong> mønst<strong>er</strong> i roman<strong>er</strong>ne<br />
<strong>og</strong> novell<strong>er</strong>ne: »[E]n god, længselsfuld,<br />
ofte til døden melankolsk<br />
p<strong>er</strong>son bringes på grund af forhold<br />
uden for p<strong>er</strong>sonens egen kontrol<br />
<strong>og</strong> h<strong>er</strong>redømme (forhold d<strong>er</strong> muligvis<br />
hidrør<strong>er</strong> fra p<strong>er</strong>sonens slægtsarv,<br />
konstitution ell<strong>er</strong> socialisation)<br />
til at begå et (ofte seksuelt<br />
betonet) normbrud; <strong>det</strong>te medfør<strong>er</strong><br />
døden, hvoreft<strong>er</strong> teksten gennem<br />
sin patos søg<strong>er</strong> at stille spørgsmålstegn<br />
ved, om status quo altid <strong>er</strong><br />
helt retfærdig, <strong>og</strong> om vi virkelig<br />
lev<strong>er</strong> i den bedste af alle v<strong>er</strong>den<strong>er</strong>.«<br />
Ind i <strong>det</strong>te mønst<strong>er</strong> lad<strong>er</strong> sig<br />
føje — for at nævne n<strong>og</strong>le af de<br />
mest kendte — den »ureproduktive«<br />
Katinka Bai, som må dø, ligesom<br />
den »besynd<strong>er</strong>lige« Franz<br />
Pand<strong>er</strong> <strong>og</strong> den »deflor<strong>er</strong>ede ægteskabsbryd<strong>er</strong>«<br />
Tine Bølling begge<br />
må begå selvmord, mens William<br />
Høg, Ida Brandt, Frøken Caja <strong>og</strong><br />
Ellen Urne synk<strong>er</strong> til bunds i<br />
resignationens livløshed. Grev<br />
Hvide <strong>og</strong> Forvalt<strong>er</strong> Huus kan nøjes<br />
med at rejse bort. Sidstnævnte<br />
med t<strong>og</strong>.<br />
H<strong>er</strong>eft<strong>er</strong> følg<strong>er</strong> en række tværlæsning<strong>er</strong><br />
i forfatt<strong>er</strong>skabet, hvis<br />
»vinkling<strong>er</strong> <strong>og</strong> p<strong>er</strong>spektiv<strong>er</strong>ing<strong>er</strong>«<br />
skal »påvise <strong>og</strong> konstru<strong>er</strong>e nye<br />
mønstre <strong>og</strong> l<strong>og</strong>ikk<strong>er</strong>« <strong>og</strong> d<strong>er</strong>med<br />
åbne for indsigt<strong>er</strong>, d<strong>er</strong> ifølge Dag<br />
Heede har været ov<strong>er</strong>set i sekundærlitt<strong>er</strong>aturen.<br />
Med afsæt i en<br />
b<strong>og</strong>stavelig udlægning af H<strong>er</strong>man<br />
Bangs udtalelse i 1879 om, at enhv<strong>er</strong><br />
b<strong>og</strong> <strong>er</strong> »en Bekendelse om<br />
Martinius Nielsen <strong>og</strong> H<strong>er</strong>man Bang 1880<br />
Digt<strong>er</strong>en selv <strong>og</strong> om den han<br />
elsk<strong>er</strong>«, s<strong>er</strong> Dag Heede forfatt<strong>er</strong>skabet<br />
som en kærlighedsbekendelse<br />
i den kønsomvendte allegoris<br />
form.<br />
Følgelig træd<strong>er</strong> de tvende forfør<strong>er</strong>sk<strong>er</strong><br />
Kamilla Falk <strong>og</strong><br />
Grevinde von Hatzfeldt i<br />
»Haabløse Slægt<strong>er</strong>« frem som<br />
»allegori<strong>er</strong> for homoseksuelle<br />
mænd«, som »arketyp<strong>er</strong> på ’den<br />
ældre mandlige forfør<strong>er</strong>’«, hvis<br />
vemodsmættede orgel- <strong>og</strong> klav<strong>er</strong>s-<br />
(stand in)<br />
pil »måske« lad<strong>er</strong> sig forstå som<br />
»p<strong>er</strong>v<strong>er</strong>sionens tidligste lokkemiddel«,<br />
»masturbation« <strong>og</strong> »et<br />
muligt udtryk for homoseksualitet,<br />
n<strong>og</strong>et ’selvlært’«. Også den opofrende<br />
Ida Brandt i »Ludvigsbakke«<br />
<strong>er</strong> i forklædning, en »allegori<br />
for den mandlige homoseksuelle«,<br />
ligesom <strong>det</strong> højspændte<br />
omdrejningspunkt i »Fædra«,<br />
incesten, <strong>er</strong> en »homoseksuel allegori«.<br />
Den morfindøs, som Ellen<br />
Urne i sin ulykke find<strong>er</strong> glemsel i,<br />
<strong>er</strong> »en substitut for (homo)seksualitet<br />
ell<strong>er</strong> måske en allegori for<br />
masturbation slet <strong>og</strong> ret.« Forhol<strong>det</strong><br />
mellem Katinka Bai <strong>og</strong><br />
Forvalt<strong>er</strong> Huus i »Ved Vejen« kan<br />
»<strong>og</strong>så ses som en pæd<strong>er</strong>astisk relation«,<br />
mens beskrivelsen af venindeforholden<br />
mellem Katinka <strong>og</strong><br />
den brave præstedatt<strong>er</strong> Agnes<br />
Ȍbn<strong>er</strong> for en lesbisk fortolkning<br />
af d<strong>er</strong>es relation«. Vid<strong>er</strong>e <strong>og</strong> vid<strong>er</strong>e<br />
går <strong>det</strong>. I tableau 54 mød<strong>er</strong> vi<br />
und<strong>er</strong> ov<strong>er</strong>skriften »Monoseksuel<br />
medicin <strong>og</strong> ’lesbianisme’ som<br />
<strong>er</strong>otis<strong>er</strong>ing« degnedatt<strong>er</strong>en Tine,<br />
mens den slidte <strong>og</strong> kantede frøken<br />
Cajas fornærmes med formul<strong>er</strong>ing<strong>er</strong><br />
som: »[S]elv hendes gard<strong>er</strong>obe<br />
synes kønsløs (måske som en slap<br />
fallosparodi)«.<br />
Abrupte tableau<strong>er</strong><br />
De mange forbehold <strong>og</strong> relativ<strong>er</strong>ing<strong>er</strong>,<br />
som den hyppige brug af<br />
»måske« <strong>og</strong> »<strong>og</strong>så« angiv<strong>er</strong>, ændr<strong>er</strong><br />
<strong>ikke</strong> ved, at en que<strong>er</strong>-læsning,<br />
sådan som den h<strong>er</strong> <strong>er</strong> foretaget,<br />
har tendens til at reduc<strong>er</strong>e de<br />
mange betydningslag i H<strong>er</strong>man<br />
Bangs forfatt<strong>er</strong>skab til en bastant<br />
<strong>og</strong> monoton bekendelse af <strong>det</strong><br />
homoseksuelle begær i den kønsomvendte<br />
allegoris form. Dette<br />
udelukk<strong>er</strong> <strong>ikke</strong>, at Dag Heedes b<strong>og</strong><br />
<strong>og</strong>så rumm<strong>er</strong> int<strong>er</strong>essante betragtning<strong>er</strong><br />
af forfatt<strong>er</strong>skabets iscenesættelse<br />
af sanselighedens udtryksform<strong>er</strong><br />
<strong>og</strong> und<strong>er</strong>gravning af<br />
het<strong>er</strong>onormativiteten. Måtte disse<br />
iagttagels<strong>er</strong> blot have været udfol<strong>det</strong><br />
i en m<strong>er</strong>e samlet <strong>og</strong> sammenhængende<br />
analyse, end <strong>det</strong> <strong>er</strong><br />
tilfæl<strong>det</strong> i den foreliggende b<strong>og</strong>s<br />
korte <strong>og</strong> abrupt sammensatte tableau<strong>er</strong>,<br />
således at den mærkværdiggørende<br />
læsnings fortrin i<br />
høj<strong>er</strong>e grad kunne være synliggjort.<br />
Dag Heede<br />
»H<strong>er</strong>man Bang. Mærkværdige<br />
læsning<strong>er</strong>. To<strong>og</strong>firs tableau<strong>er</strong>«<br />
275 sid<strong>er</strong>, 268 kr.<br />
Syddansk Univ<strong>er</strong>sitetsforlag<br />
NR. 4 DECEMBER 2003 37