You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Kan man skabe mening<br />
af en meningsløs handling?<br />
M<strong>er</strong>ete Morken And<strong>er</strong>sen<br />
Hav af tid<br />
Denne motor driv<strong>er</strong> »Hav af tid«<br />
(Hav av tid)<br />
Ov<strong>er</strong>sat af Ilse M. Haugaard<br />
298 sid<strong>er</strong>, 298 kr.<br />
Gyldendal<br />
Anmeldt af Astrid Fossvold<br />
Ofte <strong>er</strong> <strong>det</strong> således, at mennesk<strong>er</strong><br />
<strong>ikke</strong> forandr<strong>er</strong> sig, før de <strong>er</strong> tvunget<br />
til <strong>det</strong>. Sådan <strong>er</strong> <strong>det</strong> i »Hav af<br />
tid«. En lys somm<strong>er</strong>morgen tænd<strong>er</strong><br />
en seksten år gammel pige,<br />
Ebba, opvaskemaskinen, tag<strong>er</strong><br />
støvl<strong>er</strong> på, går ud i skoven <strong>og</strong><br />
hæng<strong>er</strong> sig i den løvhytte hun<br />
legede i som barn. Ebba <strong>er</strong> datt<strong>er</strong><br />
af Judith <strong>og</strong> Johan, som har været<br />
skilt i ov<strong>er</strong> tolv år.<br />
Situationen press<strong>er</strong> forældrene<br />
d<strong>er</strong>ud, hvor tilværelsen <strong>ikke</strong> giv<strong>er</strong><br />
mening læng<strong>er</strong>e <strong>og</strong> press<strong>er</strong> ordene<br />
frem. D<strong>er</strong>med bliv<strong>er</strong> spørgsmålet<br />
om hvordan, <strong>og</strong> om man ov<strong>er</strong>hove<strong>det</strong><br />
kan skabe mening af en<br />
fuldstændig meningsløs handling,<br />
Foto: Christian Elgvin<br />
den motor som driv<strong>er</strong> fortællingen<br />
i »Hav af tid«. Johan <strong>og</strong> Judith har<br />
været gift i lidt ov<strong>er</strong> fire år, da han<br />
træff<strong>er</strong> en anden <strong>og</strong> de bliv<strong>er</strong> skilt.<br />
Han <strong>er</strong> dataingeniør, hun professionel<br />
musik<strong>er</strong>, <strong>og</strong> eft<strong>er</strong> et åbningskapitel<br />
følg<strong>er</strong> henholdsvis Johans<br />
monol<strong>og</strong> <strong>og</strong> Judiths enetale. Til<br />
slut fortælles »historien«, et kapitel<br />
som s<strong>er</strong> de to udefra, den nat<br />
de del<strong>er</strong> før datt<strong>er</strong>ens begravelse. I<br />
monol<strong>og</strong><strong>er</strong>ne fortæll<strong>er</strong> de hv<strong>er</strong><br />
især kærligheds- <strong>og</strong> ægteskabshistorien,<br />
<strong>og</strong> gennem fortællingen<br />
forsøg<strong>er</strong> de at bearbejde sorgen <strong>og</strong><br />
forstå <strong>det</strong> fuldstændig ufattelige; at<br />
d<strong>er</strong>es datt<strong>er</strong> <strong>ikke</strong> ville leve læng<strong>er</strong>e.<br />
På den måde bliv<strong>er</strong> teksten et<br />
forsøg på at skabe mening, hvor<br />
ingen mening findes.<br />
Monol<strong>og</strong><strong>er</strong>ne giv<strong>er</strong> hv<strong>er</strong> for sig<br />
sin v<strong>er</strong>sion af en kærlighedshistorie<br />
<strong>og</strong> dens forlis, <strong>og</strong> d<strong>er</strong>med et<br />
godt indblik i den negative dynamik,<br />
som kan opstå mellem to,<br />
som i udgangspunktet vil hv<strong>er</strong>andre,<br />
men som <strong>ikke</strong> <strong>er</strong> i stand til at<br />
se på, hvordan forhol<strong>det</strong> egentlig<br />
udvikles. I teksten komm<strong>er</strong> Johan<br />
først til orde, <strong>og</strong> <strong>det</strong> før<strong>er</strong> til, at vi<br />
får størst sympati for ham. Det <strong>er</strong><br />
med hans v<strong>er</strong>sion som baggrund,<br />
at vi læs<strong>er</strong> Judiths v<strong>er</strong>sion af historien<br />
om ægteskabet. Judith har<br />
været den styrende i forhol<strong>det</strong>, <strong>og</strong><br />
i kraft af sin kunstn<strong>er</strong>iske begavelse<br />
nærmest haft en slags dronningeposition.<br />
Endvid<strong>er</strong>e s<strong>er</strong> <strong>det</strong> ud til, at en<br />
usund binding i forhol<strong>det</strong> mordatt<strong>er</strong><br />
var i færd med at forplante<br />
sig til næste gen<strong>er</strong>ation, altså til<br />
forhol<strong>det</strong> mellem Ebba <strong>og</strong> Judith.<br />
Alligevel, <strong>og</strong> <strong>det</strong> må und<strong>er</strong>streges,<br />
giv<strong>er</strong> teksten på ingen måde n<strong>og</strong>en<br />
af forældrene skylden for datt<strong>er</strong>ens<br />
selvmord, men vi får et indblik<br />
i, hvor dårlig kommunikationen<br />
mellem de voksne <strong>er</strong>, <strong>og</strong> vi s<strong>er</strong><br />
en datt<strong>er</strong>, som bær<strong>er</strong> for meget<br />
ansvar. Hun føl<strong>er</strong> ansvar for forældrenes<br />
velbefindende, <strong>og</strong> hun <strong>er</strong><br />
bange for at såre moren ved at<br />
vise, at hun trives godt sammen<br />
med faren <strong>og</strong> hans nye familie. I<br />
afskedsbrevet til sin lillesøst<strong>er</strong><br />
(roman)<br />
skriv<strong>er</strong> Ebba, at alt bliv<strong>er</strong> bedre,<br />
når hun <strong>er</strong> borte. Hun håb<strong>er</strong>, at de<br />
tre voksne vil snakke sammen, <strong>og</strong><br />
<strong>det</strong> <strong>er</strong> denne proces, frem til samtalen<br />
mellem de tre, romanen vis<strong>er</strong>.<br />
Selvmor<strong>det</strong> bliv<strong>er</strong> den udløsende<br />
faktor, som før<strong>er</strong> til samtale<br />
d<strong>er</strong>, hvor den syntes umulig.<br />
I essayet »Forvandlingsområ<strong>det</strong>«<br />
<strong>er</strong> Morken And<strong>er</strong>sen inde på,<br />
at en af de sidste replikk<strong>er</strong> i<br />
b<strong>og</strong>en: »Ja, sig<strong>er</strong> han. Det ved jeg<br />
at du ved« vis<strong>er</strong>, at de to fortvivlede<br />
forældre har flyttet sig sådan, at<br />
de <strong>er</strong> i stand til at se den andens<br />
v<strong>er</strong>den, <strong>og</strong> godtage den andens<br />
<strong>er</strong>faring af virkeligheden som lige<br />
så gyldig som sin egen. Når de<br />
<strong>ikke</strong> læng<strong>er</strong>e brug<strong>er</strong> alle kræft<strong>er</strong> på<br />
at få den anden til at se d<strong>er</strong>es egen<br />
sm<strong>er</strong>te, <strong>og</strong> d<strong>er</strong>es v<strong>er</strong>sion af historien,<br />
når de har klaret at bevæge sig<br />
ov<strong>er</strong> i den andens rum, <strong>og</strong> an<strong>er</strong>kend<strong>er</strong><br />
<strong>det</strong>te som lige så virkeligt<br />
som d<strong>er</strong>es eget, har de bevæget sig<br />
ind i forvandlingsområ<strong>det</strong>. De <strong>er</strong> i<br />
stand til at snakke sammen <strong>og</strong> at<br />
forandre adfærd.<br />
Romanen <strong>er</strong> meget dramatisk<br />
<strong>og</strong> giv<strong>er</strong> et troværdigt billede af,<br />
hvordan Judith <strong>og</strong> Johan <strong>er</strong> havnet<br />
uden for <strong>det</strong> område, hvor man <strong>er</strong><br />
i stand til at handle rationelt <strong>og</strong><br />
tænke klart. Mange und<strong>er</strong>lige <strong>og</strong><br />
let absurde udsagn <strong>og</strong> handling<strong>er</strong><br />
præg<strong>er</strong> d<strong>er</strong>es adfærd natten før<br />
datt<strong>er</strong>ens begravelse, <strong>og</strong> d<strong>er</strong>, hvor<br />
ordene <strong>ikke</strong> slår til, bruges billed<strong>er</strong><br />
fra eventyret for at fortælle.<br />
Mus<strong>ikke</strong>n fra »Tryllefløjten« spill<strong>er</strong><br />
en stor rolle gennem teksten,<br />
<strong>det</strong> <strong>er</strong> den, som tryllebind<strong>er</strong> Johan<br />
i mø<strong>det</strong> med Judith <strong>og</strong> <strong>det</strong> <strong>er</strong> den,<br />
han lytt<strong>er</strong> til gennem hele historien,<br />
mens han und<strong>er</strong>streg<strong>er</strong>, at dens<br />
uendelige lethed knytt<strong>er</strong> mus<strong>ikke</strong>n<br />
an til myten om Demet<strong>er</strong>, som har<br />
mistet datt<strong>er</strong>en P<strong>er</strong>sefone til dødsriget.<br />
Teksten <strong>er</strong> <strong>og</strong>så smykket med<br />
en epigraf, som <strong>er</strong> et uddrag af et<br />
brev fra Mozart om, at han <strong>ikke</strong><br />
frygt<strong>er</strong> døden. Med andre ord en<br />
gennemkompon<strong>er</strong>et roman, som<br />
impon<strong>er</strong><strong>er</strong>.<br />
B<strong>og</strong>en har fået en ganske anden<br />
modtagelse i hjemlan<strong>det</strong>, end den<br />
har fået h<strong>er</strong>. I den norske dagspresse<br />
modt<strong>og</strong> romanen end<strong>og</strong><br />
meget fine anmeldels<strong>er</strong>, Morken<br />
And<strong>er</strong>sen fik kritik<strong>er</strong>prisen for<br />
2002, <strong>og</strong> b<strong>og</strong>en <strong>er</strong> blevet omarbej<strong>det</strong><br />
til hørespil for NRK radio, da<br />
b<strong>og</strong>en egn<strong>er</strong> sig meget godt til dramatisk<br />
omarbejdning. Om dansk<strong>er</strong>nes<br />
lunkne modtagelse skyldes,<br />
at bagsi<strong>det</strong>eksten <strong>ikke</strong> rigtig<br />
hold<strong>er</strong> <strong>hvad</strong> den lov<strong>er</strong>, når d<strong>er</strong> står<br />
at »Hav af tid <strong>er</strong> en lys b<strong>og</strong>, om<br />
kærligheden til den eneste ene«,<br />
kan man kun gisne om.<br />
NR. 4 DECEMBER 2003 25