Dansk form - Designmuseum Danmark
Dansk form - Designmuseum Danmark
Dansk form - Designmuseum Danmark
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
��������������������������������������������<br />
Arne Jacobsen (1902-1971)<br />
Myren, 3100, 1952<br />
Fritz Hansen<br />
Krydsfiner, ostelærred, stålrør, gummislange og –dubber<br />
Arne Jacobsen var uddannet arkitekt og begyndte med at tegne huse<br />
i den danske nyklassicistiske tradition, men vendte sig snart mod den<br />
internationale modernisme. Hans særlige sans for detaljen gjorde<br />
ham internationalt kendt som designer. Han insisterede på så vidt<br />
muligt at designe alt inventar til de huse, han opførte, og det var i den<br />
forbindelse, at de fleste af hans designs blev til. Stabelstolen Myren,<br />
som blev tegnet til kantinen i den nybyggede medicinalfabrik for Novo,<br />
blev den første danske succesrige masseproducerede stol, og det blev<br />
den første stol med sæde og ryg i ét stykke. Designet var inspireret<br />
af de eksperimenter, der blev gjort internationalt med <strong>form</strong>bøjede<br />
krydsfinerstole af designere som Alvar Aalto og Charles og Ray Eames.<br />
Myrens tidstypiske, organiske <strong>form</strong>sprog fik den til at minde om<br />
en skulptur af Alexander Calder og gjorde, at den stod i kontrast til<br />
Jacobsens retvinklede arkitektur. Myren fik i de næste to årtier seks<br />
”søskende” med andre ryg<strong>form</strong>er, den mest populære var Syv’eren. Der<br />
er i dag produceret mere end syv millioner stole i serien.<br />
Henning Koppel (1918-1982)<br />
Fiskefad, 1954<br />
Georg Jensen Sølvsmedie<br />
Sterling sølv<br />
10<br />
������<br />
Henning Koppel var designer, billedhugger og grafiker og en central<br />
eksponent for den organiske modernisme, den stil som udviklede sig i<br />
tiden efter anden verdenskrig. Koppel var uddannet billedhugger, men<br />
begyndte i 1945 at tegne sølv for Georg Jensen Sølvsmedie, hvor han<br />
var ansat til sin død. Han <strong>form</strong>ede store skulpturelle korpusarbejder og<br />
fornyede traditionen i dansk sølv. Karakteristisk er den enkle organiske<br />
<strong>form</strong> og den elegante linjeføring. Disse karakteristika gør sig også<br />
gældende i det store Fiskefad fra 1954. Med sit glatte hvælvede låg og<br />
sine kraftige fiskekæber i begge ender er fadet udtryk for en enestående<br />
abstrakt, organisk <strong>form</strong>givning.<br />
����������<br />
Sigvard Bernadotte (1907-2002), Acton Bjørn (1910-1992)<br />
Magretheskål, 1954<br />
Rosti<br />
Melamin<br />
Bernadotte & Bjørn oprettede i 1949 Skandinaviens første tegnestue for<br />
industriel design. Bernadotte, som var den svenske konges søn, havde<br />
tegnet sølvkorpusvarer for Georg Jensen i et klassicistisk <strong>form</strong>sprog,<br />
og han havde studeret industriel design hos designpionerer som<br />
Raymond Loewy i USA. Acton Bjørn var uddannet arkitekt, men havde<br />
erfaring med design fra sit arbejde med indretningen af SAS Douglasfly.<br />
Virksomheden <strong>form</strong>gav alt fra plastvarer til køkkenet over lastbiler til<br />
køkkenmaskiner. Et stort område for virksomheden var <strong>form</strong>givning<br />
af kontormaskiner, fx regne- og skrivemaskiner. Margretheskålen,<br />
opkaldt efter Bernadottes niece, den danske dronning Margrethe,<br />
er tegnestuens mest succesrige produkt. Den enkle <strong>form</strong> i det nye<br />
materiale melamin viste hurtigt sine praktiske og æstetiske fortrin.<br />
Det flade håndtag i plan med skålens overkant giver et godt greb, og<br />
tudens tynde kant gør den god at hælde af. Selve skålens <strong>form</strong> passer<br />
til røreskeen eller piskerisets krumning. Senere fik skålen tilføjet en<br />
gummiring i bunden, så den står sikkert under omrøring.<br />
Poul Kjærholm (1929-1980)<br />
ECK22, 1955<br />
E. Kold Christensen<br />
Matforkromet fladstål, peddigrør<br />
��������<br />
Professor Poul Kjærholm havde en baggrund som snedker, men<br />
allerede under sin uddannelse til møbelarkitekt blev han fascineret af<br />
den internationale modernismes stålmøbler. Kjærholm stræbte efter<br />
simple, gennemskuelige konstruktioner og fokuserede på detaljerne og<br />
samlingerne. Han betragtede stålet som et naturmateriale med samme<br />
lødighed som træ, der patinerer smukt med årene. Kjærholm tegnede<br />
møblerne til store spartansk indrettede rum, hvor de blev opstillet i<br />
stramme, letforståelige kompositioner. Kjærholms afgangsopgave på<br />
Kunsthåndværkskolen var en lav stol af fladstål. Ligesom sin lærer,<br />
Hans J. Wegner, var han betaget af Mies van der Rohes Barcelona-stol<br />
fra 1929. I 1955 kom Kjærholm med et nyt bud på en lav stol i fladstål,<br />
hvor stålet var samlet med synlige unbrakoskruer, og de få dele var<br />
lagt ovenpå hinanden. Den første udgave af ECK22 var med pommersk<br />
lærred eller læder, i 1957 kom udgaven med peddigrør.<br />
��������<br />
11