Vejledning til domsmænd og nævninger - Domstol.dk
Vejledning til domsmænd og nævninger - Domstol.dk
Vejledning til domsmænd og nævninger - Domstol.dk
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
IndholdVelkommen som lægdommer 5Udtagelse <strong>til</strong> hvervet som lægdommer 6Udtagelse <strong>til</strong> de enkelte sager 8Betaling for hvervet som lægdommer 9Hvilke straffesager er domsmandssager? 10Hovedforhandlingen i domsmandssager 11Voteringen i domsmandssager 13Særligt om nævningesager 15VEJLEDNING TIL DOMSMÆND OG NÆVNINGER3
4 DOMSTOLSSTYRELSEN
Velkommen som lægdommerI denne vejledning vil vi orientere dig om,hvad der foregår i de sager, hvor der medvirkerlægdommere, <strong>og</strong> oplyse om hvilkeopgaver der er pålagt dig som lægdommer,når forhandlingerne i retssalen erafsluttet. Det er ansvarsfuldt <strong>og</strong> vanskeligtat være med <strong>til</strong> at dømme andre mennesker.Derfor er det vigtigt, at du kenderdin opgave.Nævninger <strong>og</strong> domsmænd kaldes underét for lægdommere. Lægdommeres medvirkeni strafferetsplejen kendes i mangelande. Ved at inddrage lægfolk i behandlingenaf straffesager opnås en megetbetydningsfuld kontakt mellem befolkningen<strong>og</strong> domstolene på dette område. Deter kun få straffesager, der er nævningesager.Domsmandssagerne har langt størrepraktisk betydning.Lægdommerne er liges<strong>til</strong>lede med dejuridiske dommere <strong>og</strong> har samme ansvarfor de afgørelser, der træffes. Når sagenskal afgøres, har lægdommerne derforbåde ret <strong>og</strong> pligt <strong>til</strong> at fremsætte deressynspunkter på baggrund af det, der erfremkommet i retten. De er d<strong>og</strong> – ligesomde juridiske dommere – forpligtet <strong>til</strong> atrette sig efter loven.Bestemmelserne om nævningers medvirkeni visse straffesager ved landsretterneblev indført med retsplejeloven i 1919.Reglerne om domsmænds medvirken iandre straffesager – ved byretterne <strong>og</strong> vedlandsretterne i ankesager – blev først gennemførtved en ændring af retsplejeloveni 1936. Fra den 1. januar 2008 er retsplejelovenændret, sådan at alle sager herefterbehandles ved byretten i 1. instans, herunder<strong>og</strong>så nævningesager. Denne vejledninggælder for sager, der anlægges efterden 1. januar 2008.Der kan godt gå lang tid, før du bliverin<strong>dk</strong>aldt som lægdommer ved domstolene.Derfor er det vigtigt, at du gemmervejledningen, så du stadig har den, nårdet bliver relevant. Du kan <strong>og</strong>så finde vejledningenpå www.domstol.<strong>dk</strong>.VEJLEDNING TIL DOMSMÆND OG NÆVNINGER5
Udtagelse <strong>til</strong> hvervet som lægdommerLægdommere udtages for 4 år ad gangen.Til nævning eller domsmand kan udtagesenhver uberygtet mand eller kvinde, derhar valgret <strong>til</strong> Folketinget. Kravet omuberygtethed betyder, at personer, derer straffet for mere alvorlige lovovertrædelser,ikke kan virke som nævning ellerdomsmand. I forbindelse med dannelse afdomsmandslisterne vil det derfor blive undersøgt,om de pågældende er registrereti Kriminalregisteret.Personer, der fylder 70 år i løbet af de4 år, udtagelsen gælder, udtages ikke<strong>til</strong> nævning eller domsmand. Det sammegælder personer, der på grund af åndeligeller legemlig svaghed, herunder<strong>og</strong>så tunghørighed eller u<strong>til</strong>strækkeligtkendskab <strong>til</strong> det danske spr<strong>og</strong>, ikke kanfungere som nævning eller domsmand.Ministre, advokater, advokatfuldmægtige,centraladministrationens, domstolenes,anklagemyndighedens, overøvrighedens,politiets <strong>og</strong> fængselsvæsnets tjenestemænd<strong>og</strong> øvrige personale samt s<strong>og</strong>nef<strong>og</strong>eder<strong>og</strong> folkekirkens <strong>og</strong> de anerkendtetrossamfunds gejstlige udtages hellerikke som lægdommere. Ansættelse i”centraladministrationen” omfatter alansættelse – uanset funktion <strong>og</strong> titel –i mini steriernes departementer, styrelser<strong>og</strong> direktorater. Sådanne ansatteer så ledes udelukkede fra at virke somlægdommere. Ligeledes er ansatte i statsforvaltningerne(overøvrigheden) udelukkede.Personer i visse s<strong>til</strong>linger kan anmode omfritagelse for hvervet som lægdommer.Det samme gælder personer, der er fyldt60 år, eller som ikke kan opfylde hvervetpå grund af deres helbreds<strong>til</strong>stand ellererhvervs- eller familieforhold. Også domsmænd<strong>og</strong> nævninger, der flytter <strong>til</strong> enanden kreds, kan anmode om fritagelsefor hvervet.Udtagelsen sker på den måde, at et særligtudvalg i hver kommune peger på etantal borgere, der udgør et alsidigt sammensatudsnit af befolkningen <strong>og</strong> somanses for egnede <strong>til</strong> at være lægdommere.6 DOMSTOLSSTYRELSEN
De valgte optages på en liste, der kaldesgrundlisten.Indsigelse mod udtagelsen, f.eks. hvisman grundet sit ansættelsesforhold ikkemener, at man kan fungere som lægdommer,eller anmodning om fritagelse forhvervet skal ske skriftligt <strong>til</strong> landsrettenspræsident i henholdsvis København ellerViborg. Tilsvarende skal man rette henvendelse,hvis man i løbet af den 4-årigeperiode skifter arbejde <strong>til</strong> et af de ovennævntesteder i centraladministrationenmv.Grundlisterne indsendes af kommuner påøerne (Østre Landsretskreds) <strong>til</strong> præsidentenfor Østre Landsret i København <strong>og</strong>af kommuner i Jylland (Vestre Landsretskreds)<strong>til</strong> præsidenten for Vestre Landsreti Viborg.Ved lodtrækning blandt de personer, derer optaget på grundlisterne, dannes dernævninge- <strong>og</strong> domsmandslister for landsretterne<strong>og</strong> for hver byret. De lægdommere,der er udtaget, får skriftlig beskedom det.Antallet af lægdommere bliver fastsatsådan, at en lægdommer kommer <strong>til</strong> atvirke ca. 4 gange årligt. Men da man ikkepå forhånd kan vide, hvor mange sagerder kommer <strong>til</strong> behandling i perioden, kandet ske, at en nævning eller domsman<strong>dk</strong>ommer <strong>til</strong> at virke flere eller færre gangei løbet af et år.Som lægdommer bliver man registreret iDet Centrale Rettighedsregister, såledesat landsretten vil blive informeret, hvisman bliver sigtet for strafbare forhold.VEJLEDNING TIL DOMSMÆND OG NÆVNINGER7
Udtagelse <strong>til</strong> de enkelte sagerInden hovedforhandling i en sag, der skalbehandles under medvirken af lægdommere,udtages det nødvendige antal domsmændeller nævninger.Retten kan vælge at udtage suppleanter,der følger sagen, <strong>og</strong> som kan træde <strong>til</strong>, hvisen lægdommer bliver syg. Det sker typisk inævningesager <strong>og</strong> langvarige domsmandssager.Udtagelsen sker via retternes IT-system.Systemet vælger de personer, der stårførst på listen, <strong>og</strong> som ikke tidligere indenfor 4 års perioden har været in<strong>dk</strong>aldt somnævning eller domsmand. Når man er nåetlisten <strong>til</strong> ende, sker udtagelse forfra.Normalt kan lægdommere regne med kunat skulle gøre tjeneste en enkelt dag adgangen, men de skal medvirke i alle desager, der begynder den pågældende dag.Hvis sagen udsættes, skal lægdommernemøde igen i samme sag. Herudover er n<strong>og</strong>lesager så omfattende, at behandlingenstrækker sig over mange dage eller uger.Domsmænd in<strong>dk</strong>aldes af retten med mindst3 dages varsel <strong>og</strong> nævninger med mindst1 uges varsel, men fristen kan være kortere,hvis det er nødvendigt. Hvis man mener athave lovligt forfald (sygdom, bortrejse <strong>og</strong>lign.), skal retten snarest muligt have besked.En domsmand eller nævning, som udebliveruden lovligt forfald, risikerer bødestraf.For lægdommere gælder de samme reglerom inhabilitet, som gælder for juridiskedommere. En lægdommer kan f.eks. ikkemedvirke i en sag, der drejer sig om et tyverifra ham eller hende, eller hvis han eller huner nært beslægtet eller besv<strong>og</strong>ret med den<strong>til</strong>talte, vidner, anklageren, forsvareren ellerandre personer, der er involveret i sagen.En <strong>til</strong>talt kan <strong>og</strong>så gøre indsigelse mod enlægdommers habilitet, når der foreliggerandre omstændigheder, som kan vække tvivlom ve<strong>dk</strong>ommendes fuldstændige upartiskhed.Tiltalte <strong>og</strong> den pågældende lægdommerhar måske haft et økonomisk mellemværende,som har givet anledning <strong>til</strong> uenighed.Det er de juridiske dommere, der træffer afgørelsenom sådanne habilitetsspørgsmål.8 DOMSTOLSSTYRELSEN
Betaling for hvervet som lægdommerLægdommere får for tiden 1.100 kr. pr.dag <strong>og</strong> 120 kr. for hver nat, de er borte frahjemmet i anledning af hvervet.Hvis en lægdommer skal rejse mere end3 kilometer, får lægdommeren desudengodtgjort udgifter <strong>til</strong> transport. Ved befordringmed offentligt transportmiddel godtgøresudgiften <strong>til</strong> standardbillet. Benytteseget transportmiddel, ydes godtgørelsenefter statens laveste kilometertakster forkørsel med bil eller cykel.<strong>Domstol</strong>ene skal give oplysning <strong>til</strong> skattevæsenetom udbetalingen af de nævntebeløb <strong>og</strong> indeholde A-skat af honoraret.Beløbet bliver indbetalt på den pågældendesNem-konto via Økonomistyrelsen, <strong>og</strong>lønseddel bliver fremsendt <strong>til</strong> pågældendese-boks.VEJLEDNING TIL DOMSMÆND OG NÆVNINGER9
Hvilke straffesager er domsmandssager?Alle straffesager behandles ved byretteni 1. instans. Landsretten behandler kunstraffesager som ankeinstans.Det er lovens hovedregel, at domsmændskal medvirke ved behandlingen af sagerne.Der gælder imidlertid vigtige undtagelser.Der medvirker som regel ikke domsmænd,når der alene er påstand om bødestraf.Hvis sagen er af særlig indgribende betydningfor <strong>til</strong>talte eller af særlig offentliginteresse, skal domsmænd d<strong>og</strong> alligevelmedvirke.Når en straffesag har været pådømt afbyretten <strong>og</strong> landsretten, kan den normaltikke behandles yderligere. Derfor bliverlandsrettens dom den endelige afgørelseaf, hvad der kan anses for bevist eller ikkebevist. Højesteret behandler kun straffesagersom 3. instans, hvilket betyder, atdet kræver Procesbevillingsnævnets <strong>til</strong>ladelse,hvis en straffesag skal for Højesteret.Højesteret kan d<strong>og</strong> ikke tage s<strong>til</strong>ling<strong>til</strong> skyldsspørgsmålet. Der medvirker ikkelægdommere i Højesteret.En anden undtagelse, som omfatter etstort antal sager, er <strong>til</strong>ståelsessager,hvor den sigtede erkender sig skyldig <strong>og</strong>ønsker sagen afgjort på denne måde. Desager bliver afgjort af den juridiske dommeralene. Den dømte eller anklagemyndighedenkan anke sagen <strong>til</strong> landsretten,hvor der som hovedregel vil medvirkedomsmænd.10 DOMSTOLSSTYRELSEN
Hovedforhandlingen i domsmandssagerNår domsmænd medvirker i byretten,består retten af en juridisk dommer <strong>og</strong>to domsmænd. Den juridiske dommer erretsformand. I landsretten består retten aftre juridiske dommere <strong>og</strong> tre domsmænd.En af de juridiske dommere er retsformand.Inden rettens medlemmer går ind i selveretslokalet, afholdes et kort møde mellemdommeren/dommerne <strong>og</strong> domsmændene.Retsformanden orientererdomsmændene om navnet på <strong>til</strong>talte,anklageren, forsvareren <strong>og</strong> vidnerne samtde personer, som forbrydelsen er gået udover. Inden forhandlingerne begynder,skal domsmændene nemlig have lejlighed<strong>til</strong> at fremkomme med oplysning om forhold,som kan medføre, at de på grund afinhabilitet ikke kan medvirke i sagen.Domsmændene skal underskrive en erklæring,hvori de »på ære <strong>og</strong> samvittighedlover, at de som domsmænd opmærksomtvil følge forhandlingerne i retten<strong>og</strong> dømme således, som de finder ret <strong>og</strong>sandt at være efter loven <strong>og</strong> sagens bevisligheder«.Domsmænd deltager på lige fod med dejuridiske dommere. De medvirker ikkekun ved selve domsafgørelsen, men<strong>og</strong>så ved de kendelser <strong>og</strong> beslutninger,som eventuelt skal træffes under hovedforhandlingen.Efter loven skal en delafgørelser, der nærmest angår ledelsen afforhandlingerne i retssalen, d<strong>og</strong> træffes afretsformanden alene, men i alle vigtigereafgørelser er domsmændene med. Detgælder først <strong>og</strong> fremmest bedømmelsenaf beviserne i sagen. Domsmændene skalsåledes tage s<strong>til</strong>ling <strong>til</strong>, om den <strong>til</strong>talte erskyldig i det forhold, som han eller huner <strong>til</strong>talt for, herunder om handlingen erbegået med forsæt eller ved strafbar uagtsomhed.Domsmændene skal <strong>og</strong>så tages<strong>til</strong>ling <strong>til</strong>, hvilken straf der skal fastsættes,både straffens størrelse eller længde,<strong>og</strong> om den skal være betinget eller ubetinget.Derimod deltager domsmændeneikke i afgørelsen af, om en <strong>til</strong>talt skal varetægtsfængsleseller forblive varetægtsVEJLEDNING TIL DOMSMÆND OG NÆVNINGER11
fængslet efter dommen eller i afgørelsenaf eventuelle erstatningskrav mod <strong>til</strong>talte.Tiltalen er beskrevet i et anklageskrift, derudleveres <strong>til</strong> hvert af rettens medlemmer.I landsretten er anklageskriftet gengiveti den indankede dom. Kun det, der bliversagt i retten, kan <strong>til</strong>lægges betydning vedsagens afgørelse. Det er altså ikke forudsat,at dommerne eller domsmændeneforinden har sat sig ind i sagens dokumenter.Det er anklagemyndigheden, derhar <strong>til</strong> opgave at bevise, at <strong>til</strong>talte er skyldigi de forhold, som han <strong>til</strong>tales for. Erder en rimelig begrundet tvivl om <strong>til</strong>taltesskyld, skal han frifindes.ten. Er der punkter, som domsmændeneønsker yderligere belyst, har de adgang <strong>til</strong>at s<strong>til</strong>le spørgsmål, efter at have fået ordetaf retsformanden, som leder forhandlingernei retten.Når bevisførelsen er slut, gør anklagemyndigheden<strong>og</strong> derpå <strong>til</strong>taltes forsvarer redefor, hvordan de bedømmer sagen – kaldetproceduren. Inden retten trækker sig <strong>til</strong>bagefor at votere, får <strong>til</strong>talte ordet.Hovedforhandlingen begynder med, atanklageskriftet eller den indankede dombliver læst op. Herefter kan anklagerenblive bedt om kort at redegøre for sagen,men i reglen går man straks over <strong>til</strong> bevisførelsen,som er det centrale i en straffesag.Først bliver <strong>til</strong>talte afhørt <strong>og</strong> dereftervidnerne. Dokumenter af betydning forsagen bliver gennemgået <strong>og</strong> forevist ret12 DOMSTOLSSTYRELSEN
Voteringen i domsmandssagerVed votering forstås rettens rådslagninger<strong>og</strong> afstemninger. Tilhørere må ikkeovervære voteringen. Domsmænd <strong>og</strong>dommere har tavshedspligt med hensyn<strong>til</strong>, hvad der bliver sagt under voteringen,<strong>og</strong> kan straffes for uberettiget atvideregive eller bruge disse oplysninger.Domsmændene må heller ikke tagegenparter af sagens akter med, når deforlader retten. Domme, kendelser <strong>og</strong>andre beslutninger bliver vedtaget vedafstemning efter forudgående rådslagning.Retsformanden leder rådslagningen<strong>og</strong> afstemningen. Han stemmer sidst <strong>og</strong>domsmænd altid først, den yngre før denældre. Afstemningen sker mundtligt, <strong>og</strong>resultatet af afstemningen skrives ned<strong>og</strong> underskrives af alle rettens medlemmer.For enhver afgørelse skal der værestemme flertal. Ved lige stemmetal – somkan forekomme i landsretten – gældermed hensyn <strong>til</strong> skyldsspørgsmålet <strong>og</strong>strafudmålingen det resultat, der ergunstigst for <strong>til</strong>talte. Bortset herfra gæl-der ved lige stemmetal den regel, atretsformandens stemme gør udslaget.Retten træffer først afgørelse om skyldsspørgsmålet.Findes <strong>til</strong>talte skyldig,træffer retten derefter afgørelse om fastsættelseaf straf eller andre særlige foranstaltninger,<strong>og</strong> om dommen skal værebetinget eller ubetinget.I praksis er der som regel ikke n<strong>og</strong>enskarp sondring mellem rådslagning <strong>og</strong> afstemning.Efter at retsformanden kort hargennemgået sagen <strong>og</strong> bevismaterialet,går man over <strong>til</strong> rådslagningen. Den foregårsom en uformel drøftelse af de foreliggendeproblemer, <strong>og</strong> hvert af rettensmedlemmer har lejlighed <strong>til</strong> at fremsættesine synspunkter. Det er vigtigt, at domsmændeneikke holder sig <strong>til</strong>bage underdenne drøftelse af sagen. De bør klart giveudtryk for deres opfattelse af, hvordan debedømmer de foreliggende tvivlsspørgsmål.De udtalelser, der således fremkommerfra rettens medlemmer, kan give anledning<strong>til</strong> nye indlæg fra andre af rettensVEJLEDNING TIL DOMSMÆND OG NÆVNINGER13
medlemmer. Denne uformelle drøftelsegiver meget ofte et klart billede af, hvordanhver enkelt ser på sagen. En egentligafstemning vil da være overflødig, <strong>og</strong> retsformandenkan nøjes med at konstatere,at der er enighed om resultatet; i modsatfald finder en formel afstemning sted.men, gør retsformanden opmærksom pådet efter domsafsigelsen. En dissens kannemlig have betydning for <strong>til</strong>taltes elleranklagemyndighedens overvejelser omanke af dommen.Selve dommen bliver formuleret af den/de juridiske dommere. Domsmændenesnavne nævnes ikke i dommen. Hvis derikke har været enighed om afgørelsen, harmindretallet ret <strong>til</strong> i dommen at få optageten bemærkning om, hvorledes den ellerde pågældende har stemt for, at sagenskulle afgøres (en såkaldt dissens). Derangives ikke navne i dissensen.Ved domsafsigelsen bliver dommens konklusionlæst op i retten, mens alle står op.Det er ikke nødvendigt, at domsmændeneer <strong>til</strong> stede ved selve domsafsigelsen, menda dommen normalt afsiges i <strong>til</strong>slutning <strong>til</strong>hovedforhandlingen, er det almindeligt,at domsmændene overværer domsafsigelsen.Hvis der er afgivet dissens <strong>til</strong> dom14 DOMSTOLSSTYRELSEN
Særligt om nævningesagerFra den 1. januar 2008 behandles <strong>og</strong>sånævningesager i 1. instans ved byretten.Nævningesager er navnlig sager, hvor derer spørgsmål om straf af fængsel i 4 åreller derover eller sager, hvor der bliverspørgsmål om dom <strong>til</strong> anbringelse ellerforvaring. Det drejer sig i praksis især omsager, hvor der er rejst <strong>til</strong>tale for manddrabeller for særlige grove <strong>til</strong>fælde afbrandstiftelse, voldtægt eller røveri. Ogsådisse sager kan d<strong>og</strong>, hvis den <strong>til</strong>talte erkendersig skyldig, behandles ved byretuden medvirken af lægdommere. Tiltaltekan <strong>og</strong>så fravælge nævningebehandling<strong>og</strong> i stedet få sagen behandlet som domsmandssag.I nævningesager ved byretten bestårretten af 3 juridiske dommere <strong>og</strong> 6 nævninger.I nævningesager ved landsrettenbestår retten af 3 juridiske dommere <strong>og</strong> 9nævninger. Én af de juridiske dommere errettens formand, som leder forhandlingeni retten.Nævningerne <strong>og</strong> dommerne skal efterforhandlingen i retten være adskilt ind<strong>til</strong>voteringen. I retslokalet sidder de derfor<strong>og</strong>så adskilt. Nævningerne sidder i denrækkefølge, de er udtaget. Når nævningernekommer ind i retslokalet, får deudleveret en ekstrakt, der indeholderanklageskriftet <strong>og</strong> sagens dokumenter.Ekstrakten må ikke benyttes uden forretslokalet før voteringen. Nævningernemå ikke udlevere ekstrakten <strong>til</strong> andre <strong>og</strong>må ikke tage den med hjem. Nævningernemå i øvrigt ikke tale eller have forbindelsemed n<strong>og</strong>en om sagen uden for retslokalet,ind<strong>til</strong> dommen er afsagt. I retslokalet måde kun have samtale eller forbindelse <strong>til</strong>dommerne.Hovedforhandlingen i en nævningesag ibyretten indledes med, at anklageskriftetlæses op. I landsretten læses byrettensdom op.Derpå aflægger hver af nævningerne etløfte om »på ære <strong>og</strong> samvittighed opmærksomtsom nævning at følge forhandVEJLEDNING TIL DOMSMÆND OG NÆVNINGER15
lingen i retten <strong>og</strong> dømme således, somde hver især finder rigtigt efter loven <strong>og</strong>beviserne i sagen«. Nævningerne svarerherpå hver for sig stående: »Det lover jegpå ære <strong>og</strong> samvittighed«.Anklageren får herefter ordet for kort atredegøre for <strong>til</strong>talen.Derefter følger bevisførelsen med afhøringaf <strong>til</strong>talte <strong>og</strong> vidner samt gennemgangaf dokumenter, der har betydning for sagen.Ligesom i domsmandssager har nævningerneadgang <strong>til</strong> at s<strong>til</strong>le spørgsmål <strong>til</strong>dem, der afhøres, efter at have fået ordetaf retsformanden. Nævningerne deltagerikke i rettens afgørelser af procesledendekarakter <strong>og</strong> om bevisførelsen under forhandlingen.Når bevisførelsen er slut, gør anklagemyndigheden<strong>og</strong> derpå <strong>til</strong>taltes forsvarerrede for, hvordan de bedømmer skyldsspørgsmålet– kaldet proceduren. Indenskyldsspørgsmålet optages <strong>til</strong> kendelse,får <strong>til</strong>talte ordet.I nævningesager afgøres skyldsspørgsmåletaf nævningerne <strong>og</strong> dommerne i fællesskabunder ledelse af rettens formand.Retsformanden vejleder nævningerne omde regler, der gælder for rådslagning <strong>og</strong>afstemning (voteringen).Ved afstemningen om skyldsspørgsmålethar hver dommer <strong>og</strong> hver nævning1 stemme. Nævningerne afgiver deresstemme først, idet retsformanden afkræverhver enkelt nævning dennes stemmei den rækkefølge, hvori nævningerne erudtaget. Dernæst stemmer dommerne, sådanat retsformanden afgiver sin stemmesidst.Kendelsen om skyldsspørgsmålet skalangive, hvor mange nævninger <strong>og</strong> dommereder har stemt for henholdsvis frifindelse<strong>og</strong> domfældelse. For at der kan skedomfældelse i byretten, skal 4 nævninger<strong>og</strong> 2 juridiske dommere stemme herfor. Ilandsretten skal 6 nævninger <strong>og</strong> 2 juridiskedommere stemme for domfældelse.Kendelsen skal endvidere indeholde en16 DOMSTOLSSTYRELSEN
særligt om nævningesagerbegrundelse for resultatet, <strong>og</strong> hvis der ikkeer enighed for eventuelle mindretals synspunkter.Hvis nævningernes <strong>og</strong> dommernes svar påskyldsspørgsmålet går ud på, at <strong>til</strong>talte ikkeer skyldig, afsiger retten straks frifindelsesdom.Hvis nævningerne <strong>og</strong> dommerne har fundet<strong>til</strong>talte skyldig fortsætter forhandlingenmed, at anklagemyndigheden <strong>og</strong> forsvarerenunder en procedure udtaler sig omsanktionsspørgsmålet (hvad der skal skemed den skyldige). Anklageren <strong>og</strong> derefterforsvareren <strong>og</strong> <strong>til</strong>talte får ordet for at udtalesig om sanktionen <strong>og</strong> andre punkter,der ikke tidligere har været grund <strong>til</strong> atinddrage i forhandlingen. Parterne skalendvidere have lejlighed <strong>til</strong> at føre de beviser,som er nødvendige i den forbindelse.Parterne må d<strong>og</strong> ikke rejse tvivl om spørgsmål,som er afgjort ved rettens kendelse omskyldsspørgsmålet.Spørgsmålet om, hvilken straf eller andensanktion en <strong>til</strong>talt, som er fundet skyldig,skal idømmes, bliver afgjort af nævningerne<strong>og</strong> dommerne i forening under ledelseaf rettens formand. De træder derforigen sammen <strong>til</strong> rådslagning <strong>og</strong> afstemningom fastsættelse af sanktionen.Ved afstemning om sanktionsspørgs målet har hver nævning 1 stemme, <strong>og</strong> dejuridiske dommere har <strong>til</strong>sammen ligeså mange stemmer som nævningerne.Afstemning foregår således, at 2 nævninger<strong>og</strong> 1 dommer (i landsretten 3 nævninger<strong>og</strong> 1 dommer) skiftevis stemmer,sådan at nævningerne stemmer først, <strong>og</strong>retsformanden stemmer sidst. Ved ligestemmetal gælder med hensyn <strong>til</strong> strafudmålingendet resultat, som er gunstigstfor <strong>til</strong>talte.Byrettens afgørelse i en nævningesagkan ankes <strong>til</strong> landsretten <strong>og</strong>så for så vidtangår skyldsspørgsmålet. Ved anke afskyldsspørgsmålet medvirker der <strong>og</strong>sånævninger i landsretten, mens ankeVEJLEDNING TIL DOMSMÆND OG NÆVNINGER17
om andre forhold, f.eks. procedurefejleller strafudmålingen behandles undermedvirken af domsmænd. Landsrettensafgørelse kan kun ankes <strong>til</strong> Højesteret,hvis Procesbevillingsnævnet meddeler<strong>til</strong>ladelse her<strong>til</strong>. Højesteret kan d<strong>og</strong> ikketage s<strong>til</strong>ling <strong>til</strong> skyldsspørgsmålet. Dermedvirker ikke lægdommere i Højesteret.18 DOMSTOLSSTYRELSEN
<strong>Domstol</strong>sstyrelsenStore Kongensgade 1-31264 København KTelefon 70 10 33 22post@domstolsstyrelsen.<strong>dk</strong>20 DOMSTOLSSTYRELSEN